Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3386/25 
Номер провадження: 2/511/196/26
05 березня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді – Бобровська І. В., 
секретаря судового засідання – Кіндракевич В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вказана позовна заява, у якій представник позивача - адвокат Мазур Наталя Сергіївна просила:
-розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 01 червня 2021 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 62;
-стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1 211,20 гривень; 
-стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. 
Стислий виклад позиції позивача.
01 червня 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Лиманському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №62.
У сторін є дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Поряд із цим, відповідач в позасудовому порядку не бажає розірвати шлюб, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Стислий виклад позиції відповідача.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. 
Заяви. 
Представник позивача - адвокат Мазур Наталя Сергіївна надіслала до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її та позивача участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 
Також, просила суд зазначити, що після розірвання шлюбу донька повинна проживати разом із матір`ю.
Процесуальні дії у справі.
29 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін по справі.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
01 червня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що було складено відповідний актовий запис № 62, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
У сторін в період шлюбу народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про 19 липня 2021 року було складено відповідний актовий запис № 197, місце народження: місто Одеса.
Поряд із цим, як встановлено, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
При перевірці законності підстав для ухвалення судового рішення у порядку статті 206 – 207 ЦПК України, судом встановлено, що згідно положень статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до диспозиції статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року (справа № 456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, у зв`язку з чим приймає таке визнання.
Водночас, суд відхиляє клопотання представника позивача про зазначення після розірвання шлюбу, що донька повинна проживати з матір`ю, оскільки це є окремою позовною вимогою, яка не була заявлена у встановленому ЦПК України порядку та не є предметом розгляду у цій справі.
Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги №01/09 від 27 вересня 2025 року, протокол погодження розміру гонорару адвоката за договором про надання правової допомоги №01/09 від 27 вересня 2025 року, копію акту наданих послуг №01/09-2025 та копію квитанції від 27 вересня 2025 року.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підставі викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, відсутність клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. 
Разом із цим, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Втім, частина 1 статті 142 ЦПК України визначає, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, позивачу повертається з державного бюджету 605,60 гривень (50 відсотків сплаченого судового збору), а інша частина, 605,60 гривень – підлягає стягненню з відповідача.
На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України, керуючись ст. 10, 12, 27, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано 01 червня 2021 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 62 - розірвати. 
Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку - ОСОБА_6 , жінці - ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 гривень.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що складає 605,60 гривень, сплаченого нею при зверненні до суду з позовом, згідно платіжної інструкції № 1.334002657.1 від 01 жовтня 2025 року. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. 
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя І. В. Бобровська