Справа № 125/1046/25 
Провадження № 33/801/247/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 27.01.2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення , серії ЕПР1 № 338661, 22.05.2025, близько 17:57 водій ОСОБА_1 по вул. Героїв Майдану у м. Бар Жмеринського району Вінницької області керував автомобілем марки "Seat Toledo", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан визначення наркотичного сп`яніння проходив у КНП "Барська міська лікарня" у чергового лікаря ОСОБА_2 за допомогою комбінованого тесту на наркотики № 10 Wondfo – дійсний до 23.11.2025, результат виявився позитивний на марихуану (ТМС). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Барського районного суду Вінницької області від 27.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення ,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі з підстав відсутності в діях підзахисного складу адмінправопорушення. Крім того, у протоколі відсутнє чітке формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ,а міститься лише посилання на норму закону без зазначення факту вчинення правопорушення, що не відповідає вимогам законодавства ; не доведено факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння; відеозаписи з бодікамер працівників поліції є переривчастими та, ймовірно, змонтованими, а тому не можуть вважатися належними доказами. Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд, а підтверджуюче лабораторне дослідження на наявність наркотичних засобів не проведено, що ставить під сумнів законність та допустимість результатів огляду.
Крім цього, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що постанова була винесена 27.01.2026 року, а надана стороні захисту для ознайомлення лише 10.02.2026 року.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.Згідно даних поштового трекінгу про вручення судової повістки рекомендованим повідомленням , одержувач відсутній за вказаною адресою ,що вважається належним повідомленням. На підставі викладеного апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 ..
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що постанова була винесена судом 27.01.2026 року, проте повний текст постанови було виготовлено 09.02.2026 року. Окрім цього, у справі наявна розписка адвоката Невольчука С.П. від 10.02.2026 року про одержання копії постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд розцінює причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.
Перевіривши і дослідивши матеріали справи, постанову суду в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення , серії ЕПР1 № 338661, 22.05.2025, близько 17:57 водій ОСОБА_1 по вул. Героїв Майдану у м. Бар Жмеринського району Вінницької області керував автомобілем марки "Seat Toledo", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан визначення наркотичного сп`яніння проходив у КНП "Барська міська лікарня" у чергового лікаря ОСОБА_2 за допомогою комбінованого тесту на наркотики № 10 Wondfo – дійсний до 23.11.2025, результат виявився позитивний на марихуану (ТМС). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України (а.с.1)
З висновку КНП "Барська міська лікарня" Барської міської ради № 21 від 22.05.2025 вбачається, що 22.05.2025 року о 18:20 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, обстеження проводилося комбінованим тестом на наркотики № 10 Wondfo Lot: W510311016, EXP: 2025/11/23 з результатом тесту, позитивним на марихуану , і висновком про перебування його у стані наркотичного сп`яніння. (а.с.4)
З витягу із бази даних ІПНП «Адмінпрактика» від 29.05.2025, вбачається, що у ОСОБА_1 було вилучене посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , яке перебуває на зберіганні до рішення суду у ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.(а.с.9)
Ухвалюючи постанову ,суд виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується належними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, висновком медичного огляду КНП «Барська міська лікарня» про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, відеозаписами з бодікамер та службового автомобіля, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і проходження огляду, на яких під час спілкування з поліцейськими відсутні заперечення факту керування ним автомобілем.
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції ,так як суд вірно оцінив докази , встановив обставини скоєного правопорушення і вину ОСОБА_1 у його вчиненні , вірно застосував норми права і дійшов обгрунтованого висновку про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ,не заслуговують на увагу.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення, які визначені статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Із статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з нормами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до наказу № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.  Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.  Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).  Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі – акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.  Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.  Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.  Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.  Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.  Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.  Для визначення концентрації алкоголю у другий набір відбирається не менше ніж 20 мл сечі та крові.  Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами :протоколом  про адміністративне правопорушення , серії ЕПР1 № 338661 від ,згідно якого 22.05.2025, близько 17:57 водій ОСОБА_1 по вул. Героїв Майдану у м. Бар Жмеринського району Вінницької області керував автомобілем марки "Seat Toledo", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння; висновком КНП "Барська міська лікарня" Барської міської ради № 21 від 22.05.2025 з якого вбачається, що 22.05.2025 року о 18:20 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, обстеження проводилося комбінованим тестом на наркотики № 10 Wondfo Lot: W510311016, EXP: 2025/11/23 з результатом тесту, позитивним на марихуану , і висновком про перебування його у стані наркотичного сп`яніння; ксерокопіями результатів мультитесту (5, 6) ;відеозаписами з нагрудної камер патрульних поліцейських №795410 та з відеореєстратора службового автомобіля ,з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем "Seat Toledo" ,д.н.з. НОМЕР_1 ,проходження ним огляду на стан сп`яніння та інші обставини адмінправопорушення. 
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення чіткого формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними ,оскільки спростовуються змістом самого протоколу, наявного в матеріалах справи. Як убачається з протоколу від 22.05.2025 ,серії ЕПР1 № 338661, у ньому прямо зазначено, що ОСОБА_1 22.05.2025 о 17:57 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, огляд проходив у КНП «Барська міська лікарня» із застосуванням комбінованого тесту на наркотики, результат якого був позитивним на марихуану, чим порушено п. 2.9 «а» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, у протоколі чітко викладено час, місце, суть правопорушення, конкретні дії особи та правову кваліфікацію, що свідчить про належне формулювання обвинувачення та відсутність порушень вимог закону в цій частині. Зокрема, у ньому прямо описано факт керування транспортним засобом саме цією особою, наведено обставини встановлення стану наркотичного сп`яніння із посиланням на проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я та результат тестування, а також вказано конкретну норму ПДР України, яку було порушено, і статтю КУпАП, що передбачає відповідальність за такі дії. 
Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування транспортним засобом також не заслуговують на увагу ,оскільки спростовуються відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції,з якого чітко вбачається рух автомобіля марки «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 , його подальша зупинка працівниками поліції на узбіччі та наближення працівників поліції безпосередньо до водія. Після зупинки транспортного засобу за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського він пред`явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи, а також відкрив багажне відділення авто для огляду. Така поведінка об`єктивно підтверджує здійснення ним функцій водія та фактичне керування транспортним засобом у момент його зупинки. Жодних заперечень щодо факту керування автомобілем під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не висловлював.Сукупність наведених обставин переконливо свідчить про доведеність факту керування транспортним засобом саме правопорушником ОСОБА_1 ..
Доводи про те, що відеозаписи з бодікамер працівників поліції є переривчастими та нібито змонтованими, не можуть бути підставою для їхнього визнання недопустимими доказами ,оскільки це є лише припущеннями захисту.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справах про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, серед яких відеозаписи, у тому числі з бодікамер поліцейських, технічних приладів та засобів автоматичного фіксування, якщо вони дозволяють встановити наявність чи відсутність правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи про те, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними на окремі файли, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, що тягне за собою їх недопустимість є безпідставними. Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Враховуючи вищенаведене, відсутність безперервного відеозапису не є підставою для скасування судового рішення, оскільки працівники поліції можуть переривати відеофіксацію у певних випадках (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо) , і такі обставини не тягнуть автоматичної недопустимості доказів. Визначальним є зміст відео, яке у даному випадку послідовно та чітко підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку працівниками поліції та проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим доводи про фрагментарність запису є необґрунтованими та не спростовують встановлених обставин справи.
Посилання на відсутність в матеріалах справи направлення на медичний огляд та непроведення підтверджуючого лабораторного дослідження ,не можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими, з огляду на таке. Як вбачається з відеозапису, після зупинки транспортного засобу «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 , поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння (відсутність реакції зіниць на світло) та запропонував пройти огляд. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я .Огляд проведено у КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради Вінницької області лікарем, уповноваженим на проведення таких оглядів, що відповідає вимогам наказу МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року. Процедура огляду зафіксована на відео, а за її результатами встановлено стан наркотичного сп`яніння. Сам по собі факт відсутності у матеріалах справи направлення на медичний огляд не свідчить про порушення процедури огляду і не спростовує його результати , оскільки ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду, що підтверджено відеозаписом, доказів недотримання лікарем встановленого порядку проведення огляду не надано , питання відсутності в матеріалах справи направлення на огляд .а також щодо його існування в суді першої інстанції не підіймалося, відповідне клопотання не заявлялося.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підтверджуючого стан наркотичного сп`яніння лабораторного дослідження, то матеріали справи не містять даних про те, що в результаті огляду таке дослідження не проводилось і висновок медичного огляду, складений з порушенням Інструкції.
Будь-яких даних про порушення порядку відбору зразків чи їх дослідження суду не надано. Після огляду ОСОБА_1 було роз`яснено право пройти повторний огляд в іншому закладі охорони здоров`я протягом двох годин, однак він таким правом не скористався. З відеозапису вбачається ,що після встановлення результатів огляду він висловлював пропозиції «домовитися», пропонував надати грошові кошти («на каву», «п`ятірку» тощо), а також фактично визнав вживання (куріння) наркотичних засобів близько тижня тому. Такі обставини у сукупності з результатами медичного огляду свідчать про усвідомлення ним факту вчинення правопорушення.
Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші доводи скарги також правильність і обгрунтованість висновків суду не спростовують і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даних правопорушень, підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, що узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності ,не викликають.
Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Барського районного суду Вінницької області від 27.01.2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду С. Г. Копаничук