ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/19864/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач-1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі – позивач-2, ОСОБА_2 ), в інтересах яких діє адвокат Струс Наталія Ярославівна, звернулися до суду з позовом до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області (далі - відповідач, Зимноводівська сільрада), в якому просять:
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові позивачам у затвердженні технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати відповідача затвердити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 технічну документацію землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , про що прийняти відповідне рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані такими обставинами. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19.03.2021 у справі №441/66/21 визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою – АДРЕСА_1 , загальною площею 75.9 кв. м, за кожним право спільної часткової власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, як частку в майні колгоспного двору. В подальшому позивачі розробили технічну документацію землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та в порядку набуття права власності на земельну ділянку за давністю через безоплатну приватизацію у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України подали на погодження акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки, яку підписали суміжні землекористувачі, землевпорядник та Голова Зимноводівської сільської ради.
Позивачі у травні 2025 року вперше звернулись до Зимноводівської сільської ради із заявою про затвердження вказаної технічної документації. Однак відповідач в порушення передбаченого частиною 2 статті 118 Земельного кодексу місячного строку розгляду вказаної заяви лише 21.08.2025 після повторного звернення прийняв рішення №2807 «Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 ». Вважаючи спірне рішення протиправним позивачі звернулися до суду з цим позовом. 
Ухвалою суду від 07.10.2025 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви. 
Вимоги ухвали позивачем виконано. 
Ухвалою від 10.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін. 
Відповідно до довідок про доставку електронного листа, до електронного кабінету Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 02.10.2025 - позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів (тобто у день надходження позову до суду) та 12.10.2025 - ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін від 10.10.2025 (тобто на наступний день постановлення ухвали судом). 
Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується. 
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. 
У відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного суду України (далі – КАС України) неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів. 
Позивачем 22.10.2025 (вх. №84407) подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19.03.2021 у справі №441/66/21 визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою – АДРЕСА_1 , загальною площею 75.9 кв. м, за кожним право спільної часткової власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, як частку в майні колгоспного двору.
Відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2021 №258797040 та №258797647 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 володіють житловим будинком, об`єктом житлової нерухомості, загальною площею 75,9 (кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності в розмірі частки кожен.
Підстава: Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 19.03.2021 у справі №441/66/21.
Згідно з довідкою Виконавчого комітету Суховільської сільської ради №1309 від 23.07.1997, виданою ОСОБА_2 , в складі сім`ї проживають батько ОСОБА_3 , 1940 рн.н., брат ОСОБА_1 , 1966 р.н. Земельна ділянка становить 0,26 га.
Рішенням Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №343 від 26.04.2012 ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, посвідчуючи право власності громадян на земельну ділянку, площею 0,25 га (орієнтовно), призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області від 16.10.2025 №1106 згідно даних погосподарського обліку Суховільського старостинського округу Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 числиться земельна ділянка та житловий будинок (особовий рахунок домогосподарства № НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_2 ).
ТзОВ «ГЕО ВЕСТ СИСТЕМА» на звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 10.04.2025 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки 4620987700:12:017. Площа 0,2500 га.
Відповідно до довідки Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області від 01.08.2025 №720 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 числиться земельна ділянка площею 0,16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (особовий рахунок, домогосподарства № НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Зимноводівської сільської ради 08.08.2025 із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач листом від 04.08.2025 №1296/-25 повідомив, що відповідно до довідки Зимноводівської сільської ради Львівського району, Львівської області від 01.08.2025 №720 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 числиться земельна ділянка площею 0,16га.
Зважаючи на викладене, подана технічна документація не відповідає даним щодо площі земельної ділянки, а отже не може бути затверджена.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно 12.08.2025 звернулися до Зимноводівської сільської ради із заявою про затвердження вказаної технічної документації.
Зимноводівська сільська рада 21.08.2025 прийняла рішення №2807 про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .
Вважаючи відмову Зимноводівської сільської ради у затвердженні технічної документації протиправною позивачі звернулися до суду з цим позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження землею врегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі – ЗК України).
Відповідно до частини першої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.
Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Згідно з частинами 2 та 3 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
До заяви додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.
При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.
Така правова позиція сформована Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 у справі №21-358а13 та послідовно продовжується Верховним Судом в постановах від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 05.03.2019 у справі №360/2334/17, від 08.09.2020 у справі №812/1450/17, від 18.03.2025 у справі № 300/461/22 та інших.
Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Відповідно до пункту г частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (частина восьма статті 186 ЗК України).
Згідно до частини десятої статті 186 ЗК України висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.
Отже, у відповідності до вимог чинного законодавства на момент прийняття оскаржуваного рішення Ради підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Суд звертає увагу, що як на дату прийняття спірного рішення відповідача, так і на час розгляду цієї справи в Україні діяв воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 №2145-IX (далі - Закон №2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до ЗК України.
Зокрема, Розділ X «Перехідні положення» ЗК України доповнено пунктами 27 і 28.
У підпункті 5 пункту 27 Розділу X «Перехідних положень» ЗК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення Ради) зазначено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням ряду особливостей, зокрема, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.
Як встановлено судом, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19.03.2021 у справі №441/66/21 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 75.9 кв. м, за кожним право спільної часткової власності по частині житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, як частку в майні колгоспного двору.
Відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2021 №258797040 та №258797647 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 володіють житловим будинком, об`єктом житлової нерухомості, загальною площею 75,9 (кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності в розмірі частки кожен.
Таким чином, станом на 28.05.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками житлового будинку, об`єктом житлової нерухомості, загальною площею 75,9 (кв.м), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та кожен на праві спільної часткової власності володіє часткою в розмірі .
Оскільки позивач набули право власності на об`єкт житлової нерухомості у травні 2021 року, тобто до набрання чинності Закону №2145-IX, то положення цього закону не поширюються на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок.
Відповідно до частини 4 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Станом на розроблення ТзОВ «ГЕО ВЕСТ СИСТЕМА» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , земельній ділянці, площею 0,2500 га, за вказаною адресою вже було присвоєно кадастровий номер земельної ділянки 4620987700:12:017.
Таким чином, технічна документація щодо вказаної земельної ділянки, площею 0,2500 га, була затверджена на основі вже сформованої земельної ділянки із присвоєним кадастровим номером 4620987700:12:017:0249.
Щодо відмови Зимноводівської сільської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 з тих підстав, що подана технічна документація не відповідає даним щодо площі земельної ділянки, суд зазначає таке.
Як на підставу невідповідності розміру земельної ділянки, вказаної у технічній документації, даним щодо площі земельної ділянки відповідач посилається на свою ж довідку від 01.08.2025 №720, відповідно до якої за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 числиться земельна ділянка площею 0,16га.
Дані щодо такої площі будь-якими іншими доказами не підтверджуються.
Натомість суд встановив, що площа земельної ділянки з кадастровим номером 4620987700:12:017 становить 0,2500 га та підтверджується результатами топографо-геодезичних робіт, відображеними у технічній документації, а також довідкою Виконавчого комітету Суховільської сільської ради №1309 від 23.07.1997 та рішенням Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №343 від 26.04.2012.
Тобто належними та допустимими доказами, яким є довідка №1309 від 23.07.1997 та рішення №343 від 26.04.2012, спростовуються твердження Зимноводівської сільради щодо площі земельної ділянки 0.16 га, вказаної у листі від 04.08.2025 №1296/-25. 
Як вказано у преамбулі рішення Зимноводівської сільської ради від 21.08.2025 №2807 про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , така також містить посилання на інформацію щодо площі земельної ділянки 0.16 га і на наявність ознак самовільного захоплення.
Суд на підставі належних та допустимих доказів спростував твердження відповідача щодо площі земельної ділянки з кадастровим номером 4620987700:12:017, яка становить 0,2500 га.
Щодо посилання у преамбулі рішення Зимноводівської сільської ради від 21.08.2025 №2807 на запроектовані Проєктом планування та забудови с. Суховоля Городоцького району Львівської області дві земельні ділянки, то жодних доказів на підтвердження вказаного відповідачем не надано, а судом не здобуто.
Сукупність встановлених судом фактичних обставин дає підстави стверджувати, що відповідач при прийнятті спірного рішення не виконав вимоги частини 8 статті 186 ЗК України та жодним чином не мотивував причини невідповідності технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою АДРЕСА_1 .
Натомість, встановлені в ході судового розгляду обставини та аналіз поданих позивачами доказів спростовує обставин, викладені у рішенні Зимноводівської сільської ради від 21.08.2025 №2807 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, посвідчуючих право гр. ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Предметом оскарження є дії Зимноводівської сільської ради щодо відмови позивачам у затвердженні технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ;
Суд встановив, що такі дії фактично проявилися у прийнятті Зимноводівською сільською радою рішення від 21.08.2025 №2807, тому з огляду на надану судом оцінку викладеним у преамбулі цього рішення обставинам, які спростовані належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що належними способом захисту порушеного права позивачів має бути визнання протиправним та скасування такого рішення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області від 21.08.2025 №2807, не відповідає вимогам ст. 186 ЗК України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, суд зазначає таке5.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Згідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
У відповідності до підпунктів 9, 10 пункту «б» частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.
Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.
З огляду на наведені норми та враховуючи те, що відповідач не надав належної оцінки поданій позивачем на затвердження технічній документації із землеустрою та відповідності її положень вимогам законів і прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, при цьому не врахував і не застосував вимог статті 186 ЗК України, то суд не може перебирати на себе повноваження суб`єкта владних повноважень органу місцевого самоврядування та зобов`язувати останнього затвердити технічну документацію із землеустрою, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, суд, з метою належного захисту прав позивача, висновує про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачів від 12.08.2025 про затвердження технічної документації із землеустрою та прийняти рішення, з врахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.
Відповідно до вимог частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та наведених вище мотивів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області понесені позивачами судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 к., сплаченого за квитанціями від 02.10.2025 №4034-3975-3783-6667 та від 08.10.2025 №4163-5094-7393-1023. 
Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області (вул. Р. Шухевича, буд. 83, с. Зимна Вода, Львівський район, Львівська область, 81110, код ЄДРПОУ 04372282) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області (вул. Р. Шухевича, буд. 83, с. Зимна Вода, Львівський район, Львівська область, 81110, код ЄДРПОУ 04372282) від 21.08.2025 №2807 «Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівнитцва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ».
Зобов`язати Зимноводівську сільську раду Львівського району Львівської області (вул. Р. Шухевича, буд. 83, с. Зимна Вода, Львівський район, Львівська область, 81110, код ЄДРПОУ 04372282) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) від 12.08.2025 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівнитцва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та прийняти рішення, з врахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області (вул. Р. Шухевича, буд. 83, с. Зимна Вода, Львівський район, Львівська область, 81110, код ЄДРПОУ 04372282) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 к. судових витрат у вигляді судового збору. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.