ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 24 березня 2026 року 	Справа № 903/116/26	
Господарський суд Волинської області у складі:
головуючого судді – Гарбара Ігоря Олексійовича
секретар судового засідання – Коритан Людмила Юріївна
за участю представників сторін:
від відповідача 1: Корнійчук І.М. – самопредставництво, Кобернюк Н.П.- наказ, положення, посадова інструкція
взяв участь прокурор: Рішко А.В. - службове посвідчення №071761 від 01.03.2023
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/116/26 за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут”, Руденського психоневрологічного інтернату про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення коштів в розмірі 74134,64 грн, 
ВСТАНОВИВ:
10.02.2026 керівник Ковельської окружної прокуратури сформував в системі «Електронний суд» позов в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації до ТОВ «Волиньелектрозбут», Руденського психоневрологічного інтернату, в якому просить суд:
1.Визнати недійсною додаткову угоду без номера від 18.08.2023 укладену до Договору від 28.12.2022 № 23-23/122.
2. Стягнути з ТОВ "Волиньелектрозбут" на користь Волинської обласної ради кошти в сумі 74134,64 грн.
3. Стягнути із ТОВ "Волиньелектрозбут" та Руденського психоневрологічного інтернату на користь Волинської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02909915) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 5324,80 грн
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦК України додаткова без номера від 18.08.2023 є недійсною, оскільки укладена в порушення вимог ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому є всі підстави вважати, що кошти в розмірі 74134,64 грн, які сплачені Волинською обласною радою за товар, як надміру сплачені та підлягають стягненню з відповідача 1 - ТОВ "Волиньелектрозбут".
Ухвалою суду від 12.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.03.2026.
Відповідачі ухвалу суду отримали 12.02.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Отже, строк для подачі відзивів до 27.02.2026.
19.02.2026 представник Волинської обласної ради сформував в системі Електронний суд заяву, в якій просив розглянути справу № 903/116/26 за відсутності представника Волинської обласної ради та за наявними в ній матеріалами.
27.02.2026 представник відповідача 1 сформував в системі Електронний суд відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки Документальним підтвердженням для укладання Додаткової угоди від 18.08.2023 став Експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 630/23 від 31.07.2023, де визначено: Середньозважена ціна електричної енергії на РДН в ОЕС України за червень (01.06-30.06) 2023 року, грн/МВт.год – 2 971,47 (без ПДВ). Середньозважена ціна електричної енергії на РДН в ОЕС України за липень (01.07-31.07) 2023 року, грн/МВт*год – 3 669,87 (без ПДВ). Відсоток коливання ціни +23,50% та видруківка з сайту «Оператора ринку» з ціновими показниками за червень 2023 та липень 2023. Сторонами договору при укладенні додаткової угоди від 18.08.2023 було узгоджено набрання її чинності з 01.08.2023. На підтвердження коливання ціни товару на ринку та наявності підстав для укладення додаткової угоди від 18.08.2023 Постачальником було надано лист №01/8- 1241 від 03.07.2023р., Експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 630/23 від 31.07.2023 та видруківку з сайту АТ «Оператор ринку». Зазначені в них дати середньозваженої ціни, відповідають періодам, які обумовлені безпосередньо сторонами у Договорі, а саме: середньозважена ціна за одиницю товару на РДН за відповідний період: десять днів/двадцять днів/місяць, що передує місяцю підняття ціни з попереднім (суміжним) місяцем, чим дотримано п. 6.2. Додатку 3 Договору та пп. 2 п. 19 Особливостей. положення ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в якій передбачено обмеження у 10%) не застосовувався на момент виконання договору у 2023 році. В той же час зміни у п. 19 Особливостей в частині зміни ціни за одиницю товару не більше 10% було внесені лише редакцією Постанови КМУ № 1067 від 01.09.2025. Надання правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 зворотної дії у часі фактично означало б ретроспективну зміну правового режиму укладених у 2021 році договорів та додаткових угод, що прямо порушує принцип правової визначеності як складову верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України та практикою Європейського суду з прав людини. Оскільки підхід, що наведений у вищевказаній Постанові, не був відомий Сторонам на момент укладення додаткової угоди, тому Сторони в жодному разі не могли врахувати їх у своїй договірній діяльності. Зважаючи на те, що Додаткової угодою від 18.08.2023 було змінено ціну в сторону збільшення з 01 серпня 2023 року, до розрахунку відсотку коливання ціни було взято середньозважена ціна за одиницю товару на РДН за місяць, що передує місяцю підняття ціни – липень 2023р. з попереднім (суміжним) місяцем – червень 2023р. Сторонами договору на законних підставах здійснено зменшення обсягів закупівлі у зв`язку з укладенням Додаткової угоди від 18.08.2023. 
У вказаному відзиві представник відповідача 1 просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
03.03.2026 Керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області сформував в системі Електронний суд відповідь на відзив, в якій зазначив, що укладаючи спірну угоду від 18.08.2023 (без номера) та змінюючи ціну за одиницю спірного товару, сторони договору мали керуватись імперативними приписами положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", з урахуванням Особливостей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178. Сторони, укладаючи додаткову угоду від 18.08.2023 (без номера), на підставі якої ціна електричної енергії у порівнянні з попередньою додатковою угодою збільшилась на 13,34%, а у порівнянні із договором про закупівлю ціна збільшилась на 17,06%, не дотримались приписів пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Протокольною ухвалою від 10.03.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 24.03.2026 о 12.00 год. 
Ухвалою суду від 10.03.2026 повідомлено Ковельську окружну прокуратуру, Волинську обласну раду, Волинську обласну державну (військову) адміністрацію, Руденський психоневрологічний інтернат про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 24 березня 2026 року о 12:00 год.
Представники позивачів та відповідача 2 в призначене судове засідання не з`явилися.
Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.
Представники відповідача 1 просили суд відмовити у задоволенні позову.
У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19). 
Оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (аналогічний правовий висновок міститься у п. 8.2.4 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15).
Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України, а неявка представників позивачів та відповідача 2 не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.
Заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача 1, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2022 на веб-сайті електронної системи публічних закупівель "Prozorro" оприлюднено оголошення UA-2022-12-07-014529-а про проведення відкритих торгів на закупівлю електричної енергії (ДК 021:2015:09130000-5), зокрема, 280000 кВт/год з терміном виконання до 31.12.2023 та очікуваною вартістю закупівлі 1 461 600 грн.
За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (код ЄДРПОУ 42159289), з яким 28.12.2022 укладено договір № 23-23/122 про постачання електричної енергії споживачу (далі – Договір).
Пунктами 1.1, 1.4 Договору передбачено, що останній укладено відповідно до чинного законодавства України. Постачальник підтверджує наявність ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429. 
Відповідно до п. 5.1, п. 5.2 загальна ціна (сума) цього Договору становить 1 426 535 грн 04 коп, в т.ч. ПДВ – 237 775 грн 84 коп. Ціна за одиницю товару визначається у Додатку 2 до Договору та становить 5,094768 грн/кВт*год, з яких: 3,90 грн/кВт*год – ціна електричної енергії як товару; 0,34564 грн/кВт*год – величина регульованих тарифів; 0,849128 грн – ПДВ. 
Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, яка зазначена у Додатку 2 до Договору. Ціна за 1 кВт*год не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, які оплачуються Споживачем самостійно. 
Строк (термін) поставки товару – з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року. Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за постачання електричної енергії, крім передбаченої умовами цього Договору (п.п. 3.1, 3.4 Договору).
Пунктом 5.3 Договору встановлено, що ціна за одиницю товару за цим Договором може змінюватись з дотриманням сторонами норм, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" з урахуванням Особливостей, що оформлюються додатковою угодою, у порядку, визначеному у Додатку 3 до цього Договору. 
Відповідно до п. 4 Додатку 3 до Договору зміна умов Договору оформляється сторонами шляхом підписання Додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності Додатковою угодою) та є невід`ємною частиною Договору. 
Пунктом 6.2 Додатку 3 до Договору визначено, що погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбувається з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
У разі коливання ціни товару на ринку, зацікавлена сторона ініціює внесення змін у договір щодо зміни ціни за одиницю товару на той відсоток коливання, що відбувся. Факт коливання ціни електричної енергії на ринку підтверджується даними ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ", зокрема даними, розміщеними на офіційному сайті https://www.oree.com.ua/ та/або довідкою (ми) або іншим(и) документом(ами) (завіреними копіями цих довідки(ок) або листа (ів) або документів) відповідних органів або установ або організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни на ринку, в тому числі довідки, цінові довідки, експертні висновки будь-якої торгово-промислової палати. 
Довідки складаються з використанням інформації, оприлюдненої Державним підприємством "Оператор ринку" на своєму офіційному веб-сайті (https://www.oree.com.ua) про результати торгів на ринку "на добу наперед" (у відповідній торгівельній зоні) за 10 днів місяця/20 днів місяця/місяць, відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та/або інформації з інших офіційних джерел. 
До розрахунку відсотку коливання ціни приймається середньозважена ціна за одиницю товару на РДН за відповідний період: десять днів/двадцять днів/місяць, що передує місяцю підняття ціни з попереднім (суміжним) місяцем. 
В залежності від коливання ціни товару на ринку, сторони протягом дії договору мають право вносити зміни декілька разів в частині пропорційного збільшення ціни за одиницю товару, кожного разу, з урахуванням попередніх змін умов, що така зміна не призведе до збільшення загальної вартості, визначеної в договорі.
Пунктом 6.7 Додатку 3 до Договору визначено, що зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових коригувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовується в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Сторони вносять до договору зміни у разі зміни регульованих цін (тарифів) з моменту набрання чинності нормативно-правовим актом, яким встановлено (змінено) регульовану ціну (тариф). Постачальник письмово звертається до Споживача щодо зміни ціни за одиницю товару. Підтвердженням необхідності внесення таких змін є чинні (введені в дію в порядку встановлено законодавством) нормативно-правові акти відповідного уповноваженого органу або держави щодо встановлення (зміни) регульованого тарифу на передачу та розподіл електричної енергії. Сума Договору при цьому може змінюватись в залежності від таких змін в бік збільшення або в бік зменшення без змін обсягу закупівлі.
Підставою для зміни умов цього Договору є зміна середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед". Внесення змін до умов Договору здійснюється шляхом зміни ціни електричної енергії як товар, яка передбачена Договором. Нова (змінена) ціна електричної енергії як товару, яка передбачена Договором. Нова (змінена) ціна електричної енергії як товару збільшується на відсоток коливання середньозваженої ціни РДН, зазначений на сайті АТ "Оператор ринку". 
Сума Договору при цьому може змінюватися в залежності від таких змін в бік збільшення або в бік зменшення без зміни обсягу закупівлі.
На момент укладення та підписання договору від 28.12.2022 №23-23/122 про постачання електричної енергії сторонами узгоджені та визначені всі істотні умови угоди, а саме предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог законодавства України.
За час виконання Договору на підставі додаткових угод до останнього чотири рази вносились зміни в частині підвищення ціни за одиницю товару.
Додатковою угодою від 03.04.2023 № 2, вартість одиниці товару зросла до 5,1963 грн за 1 кВт./год. електроенергії з ПДВ (ціна електричної енергії, як товару, не змінилася – 3,9 грн без ПДВ, а зросла лише величина тарифу на послуги з передачі електроенергії). Так, вартість одиниці товару зросла на 1,16 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1, та на 1,99 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору. Додатковою угодою від 12.07.2023 № 3, вартість одиниці товару зросла до 5,26212 грн за 1 кВт./год. електроенергії з ПДВ (ціна електричної енергії, як товару, не змінилася – 3,9 грн без ПДВ, а зросла лише величина тарифу на послуги з передачі електроенергії). Так, вартість одиниці товару зросла на 1,27 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 2, та на 3,28 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору.Додатковою угодою без номера від 18.08.2023, вартість одного кВт електричної енергії збільшилася з 5,26212 грн/кВт*год до 5,96412 грн/кВт*год (на 13,34 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 3, та на 17,06 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору). Додатковою угодою від 29.11.2023 № 5 сторони погодили викласти п. 5.1 Договору в наступній редакції:5.1 Загальна сума (ціна) цього Договору становить 1 376 535,04 грн вт.ч. ПДВ 229422,51 грн.ІІІ. Кількість товару (обсяги постачання електричної енергії) кВт*год становить – 249446.
Підставами для укладення перелічених вище додаткових угод стали листи ТОВ "Волиньелектрозбут" від 09.01.2023 № 01/8-42, від 06.02.2023 № 01/8-237, 03.03.2023 № 01-8/390, від 03.04.2023 № 01/8-556, 03.05.2023 № 01/8-728, від 23.05.2023 № 01/8-886 та від 03.07.2023 № 01-08/1241, від 01.08.2023 № 01/8-1536, від 01.09.2023 № 01/8-1868, від 02.10.2023 № 01/8-2163, від 01.11.2023№ 01/8-2590 скеровані керівникам підприємств, установ та організацій, з якими за результатами проведення закупівель укладено договори про постачання електричної енергії споживачу, якими замовників поінформовано про внесення змін до умов Договору в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції у січні, березні - грудні 2023 року. 
Зазначеними листами керівників установ, підприємств та організацій повідомлено про зростання ціни електричної енергії та зростання тарифу на послуги з передачі електричної енергії. 
Так, у листі від 09.01.2023 наведено інформацію про зміну тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.01.2023 та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції. 
Поряд з цим, у листі від 06.02.2023 наведено інформацію, що у разі наявності коливання ціни на ринку електричної енергії в торговій зоні "ОЕС України" будуть внесені відповідні зміни до укладеного договору у березні місяці 2023 року. 
У листі від 03.03.2023 наведено інформацію про зміну тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.04.2023 та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції. 
Поряд з цим, у листі від 03.04.2023 наведено інформацію, що у разі наявності коливання ціни на ринку електричної енергії в торговій зоні "ОЕС України" будуть внесені відповідні зміни до укладеного договору у травні місяці 2023 року. 
Крім цього у листі від 03.05.2023 наведено інформацію про зміну тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.06.2023 та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції. 
У листі від 23.05.2023 наведено інформацію про зміну тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.07.2023 та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції. 
З матеріалів справи вбачається, що у листі від 03.07.2023 наведено інформацію про те, що ціна на електричну енергію за три дня липня 2023 року в порівнянні з червнем 2023 року зросла на 15,38 %, та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції в серпні 2023 року.
Як зазначає прокурор, на підтвердження коливання ціни електроенергії на ринку при ініціюванні укладення додаткової угоди без номера від 18.08.2023 до Договору від 28.12.2022 ТОВ "Волиньелектрозбут" будь-яка інформація (крім зазначеного вище листа), яка підтверджувала б або спростовувала факт коливанні ціни електроенергії не надавалась взагалі.
Відповідач зазначає, що документальним підтвердженням для укладання Додаткової угоди від 18.08.2023 став Експертний висновок Харківської торгово-промислової палати №630/23 від 31.07.2023.
Відповідно до додаткової угоди від 29.11.2023 № 5 обсяг реалізованої електричної енергії за січень 2023 – грудень 2023 року на виконання згаданого вище договору ТОВ "Волиньелектрозбут" поставлено Руденському психоневрологічному інтернату 249446 кВт*год, за що сплачено 1 376 535, 04 грн.
Аналізом інформації щодо кількості постачання електричної енергії під час дії Договору установлено, що ТОВ "Волиньелектрозбут" у 2023 році поставлено: 246574 кВт електричної енергії для Руденського психоневрологічного інтернату згідно актів приймання-передачі електричної енергії, а саме: 
- акт № 105/532-0054000/1/1 від 31.01.2023 – 20030 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/2/1 від 28.02.2023 – 22064 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/3/1 від 31.03.2023 – 25094 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/4/1 від 30.04.2023 – 21542 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/5/1 від 31.05.2023 – 18516 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/6/1 від 30.06.2023 – 17426 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/7/1 від 31.07.2023 – 16297 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/8/1 від 31.08.2023 – 16570 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/9/1 від 30.09.2023 – 16970 кВт* год; 
- акт №105/532-0054000/10/1 від 31.10.2023 – 22091 кВт* год; 
- акт № 105/532-0054000/11/1 від 30.11.2023 – 24251 кВт* год; 
- акт №105/532-0054000/12/1 від 31.12.2023 – 25723 кВт* год.
Відповідно до вищеперелічених актів приймання-передачі електричної енергії сплачено 1 359 401, 94 грн, зокрема: 
- за актом № 105/532-0054000/1/1 від 31.01.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за січень 2023 року сплачено 102880,81 грн (платіжне доручення: №55 від 10.02.2023 на суму 102880,81 грн);
- за актом акт №105/532-0054000/2/1 від 28.02.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за лютий 2023 року сплачено 113328,12 грн (платіжне доручення № 148 від 07.03.2023 на суму 113328,12 грн); 
- за актом акт №105/532-0054000/3/1 від 31.03.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за березень 2023 року сплачено 128891,22 грн (платіжне доручення №267 від 07.04.2023 на суму 128891,22 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/4/1 від 30.04.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за квітень 2023 року сплачено 111938,70 грн (платіжне доручення № 359 від 02.05.2023 на суму 111938,70 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/5/1 від 31.05.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за травень 2023 року сплачено 96214,69 грн (платіжне доручення: № 515 від 06.06.2023 на суму 96214,69 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/6/1 від 30.06.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за червень 2023 року сплачено 90550,73 грн (платіжне доручення: № 627 від 12.07.2023 на суму 90550,73 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/7/1 від 31.07.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за липень 2023 року сплачено 85756,76 грн (платіжне доручення: №730 від 08.08.2023 на суму 85756,76 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/8/1 від 31.08.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за серпень 2023 року сплачено 98825,47 грн (платіжне доручення: №842 від 06.09.2023 на суму 77511,23 грн, №840 від 06.09.2023 на суму 21314,24 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/9/1 від 30.09.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за вересень 2023 року сплачено 101211,12 грн (платіжне доручення: №928 від 06.10.2023 на суму 75750,83 грн, № 948 від 12.10.2023 на суму 25460,29 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/10/1 від 31.10.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за жовтень 2023 року сплачено 131753,38 грн (платіжне доручення: №1060 від 14.11.2023 на суму 131753,38 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/11/1 від 30.11.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за листопад 2023 року сплачено 144635,88 грн (платіжне доручення: №1271 від 15.12.2023 на суму 144635,88 грн); 
- за актом № 105/532-0054000/12/1 від 31.12.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за грудень 2023 року сплачено 153415,06 грн (платіжне доручення: № 1364 від 26.12.2023 на суму 153415,06 грн).
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.
Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю.
Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Відповідні правові висновки щодо застосування згаданих правових актів викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 сформульовано правовий висновок про застосування норм п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема: "Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Зміни та доповнення до п. 2 ч.5 ст. 41 Закону №922-VIII, внесені Законом №1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару – 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону №922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару".
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 сформульовано правовий висновок про застосування норм п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема: " - Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару – ".
Як встановлено судом, у листах-пропозиціях ТОВ "Волиньелектрозбут" констатовано факт стрімкого зростання ціни на електроенергію, при цьому жодним чином не проаналізовано та не наведено дані роботи "ринку на добу наперед" та "внутрішньодобового ринку" станом на дату укладення первісного договору та кожної з додаткових угод. 
Надані ТОВ "Волиньелектрозбут" документи (листи, в яких наведено інформацію про зміну тарифів та цін на послуги з розподілу електричної енергії) за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру, а тому не можуть слугувати належним доказом факту коливання ціни на електричну енергію, оскільки не містять відомостей щодо динаміки ціни на електроенергію, в них відсутній аналіз вартості ціни станом на дату укладення Договору та додаткових угод чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електроенергії на ринку у звітному періоді, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". 
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 зазначив, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін. 
Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку. 
Аналогічної правової позиції у тотожних правовідносинах дотримується Верховний Суд у постановах від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.
Верховний Суд у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). 
Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. 
Як встановлено судом, опубліковані на сайті ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" свідчать про те, що підняття ціни на електроенергію було прогнозованим, оскільки розпочалось ще у липні 2022 року до оприлюднення 07.12.2022 повідомлення про проведення торгів в системі "Prozorro" та укладення 28.12.2022 Договору про постачання електричної енергії споживачу.
На обґрунтування збільшення ціни, перед укладенням додаткової угоди без номера від 18.08.2023, ТОВ "Волиньелектрозбут" звернулось до Замовника із листом № 01-8/1241 від 03.07.2023, відповідно до якого вказано про збільшення ціни з 01.08.2023 у зв`язку із її коливанням на 15,38 % в бік збільшення за три дня липня 2023 року у порівнянні з червнем 2023 року.
Відповідачем не дотримано вимог щодо документального підтвердження факту збільшення ціни на певний період, а саме чому таке підвищення ціни на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, узгодженій сторонами при підписанні договору, не наведено причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник не довів, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент укладення договору про закупівлю). 
Надані відповідачем документи не можуть виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електричну енергію на ринку та не можуть бути розцінені як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору про закупівлю електричної енергії в частині збільшення вартості ціни. 
Звернення постачальника з метою укладення додаткової угоди без номера від 18.08.2023 не містить відомостей щодо динаміки ціни на електричну енергію, у ньому відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії за період з дати укладання договору у порівнянні з аналогічним наступним періодом, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни на ринку, у зв`язку з чим не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Руденський психоневрологічний інтернат, який мав беззаперечне право на отримання електроенергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів у ході розгляду клопотань ТОВ "Волиньелектрозбут" про збільшення ціни підписав додаткові угоди, внаслідок чого вартість поставленого товару збільшилась, а його обсяг за договором зменшився. Це, у свою чергу, призвело до повного нівелювання результатів закупівлі. 
Таким чином Руденський психоневрологічний інтернат втратив можливість закупити електроенергію по ціні укладеного договору, натомість був вимушений оплачувати її за ціною, яка значно вища від встановленої первісним договором.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, підп. 1 п. 19 Особливостей, у випадку безпідставного збільшення ціни товару має місце неправомірне зменшення обсягів закупівлі, які є істотними умовами договору про закупівлю, не з підстав, визначених законодавцем, — зменшення фактичного обсягу видатків замовника, а саме у зв`язку із безпідставним, збільшенням, ціни за товар.
Отже, суд зауважує, що при укладенні 18.08.2023 Руденським психоневрологічним інтернатом та ТОВ "Волиньелектрозбут" спірної додаткової угоди без номеру грубо порушено вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", безпідставно змінено істотні умови Договору та не дотримано процедуру їх укладення, належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено збільшення ціни на електроенергію на ринку після укладення первісного Договору або попередньої додаткової угоди.
Крім цього, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається (ст. 632 ЦК України). 
У додатковій угоді без номера від 18.08.2023 зазначено, що змінена ціна електроенергії у бік збільшення застосовується з 01.08.2023.
Отже, після фактичної поставки продавцем - ТОВ "Волиньелектрозбут" електроенергії покупцю, а також після спожиття покупцем електроенергії у період з 01.08.2023 до 18.08.2023, сторони у порушення положень ст. 632 ЦК України та згаданих правових висновків Великої Палати Верховного Суду протиправно змінили ціну товару після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду із постанови від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.
Під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. 
Відповідні правові висновки щодо застосування згаданих правових актів викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 та від 21.11.2025 у справі № 920/19/24. 
Всупереч п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 5.3 Договору, п.п. 6 - 7 Додатку 3 до Договору додатковою угодою від 18.08.2023 ціну електричної енергії збільшено більш як на 10 % – на 13,34 % (у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 3). 
Таким чином, судом встановлено, що з огляду на недотримання вимог ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", враховуючи відсутність підстав для внесення змін до договору та укладання додаткової угоди без номера від 18.08.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022, вказана угода є недійсною на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 632, ст. 652 ЦК України, ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки остання мала наслідок безпідставного збільшення ціни за одиницю товару.
Оскільки, вказана додаткова угода є недійсною та не породжує правових наслідків, то розрахунок за товар (електрична енергія) повинен здійснюватися за ціною, вказаною в основному договорі.
Стосовно заперечень відповідача 1 щодо визнання додаткової угоди без номера від 18.08.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022.
Доводи відповідача 1 про те, що пунктом 8 Додатку 3 до Договору сторони передбачили можливість зміни ціни у разі коливання понад 1%, а також узгодили набрання чинності додатковою угодою від 18.08.2023 з 01.08.2023, не приймаються судом з огляду на таке.
Незважаючи на умови договору, зміна істотних умов договору про закупівлю повинна здійснюватися виключно з дотриманням вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі». При цьому, як випливає з правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 та від 25.06.2019 у справі № 913/308/18, будь-які зміни до договору повинні бути належно обґрунтовані та підтверджені належними доказами.
Водночас надані відповідачем документи не підтверджують факт належного обґрунтування зміни ціни, а тому посилання на погодження сторонами відповідних умов є безпідставним.
Щодо доводів відповідача 1 про належне підтвердження коливання ціни на ринку електричної енергії.
Доводи відповідача 1 про те, що коливання ціни на ринку підтверджується листом №01/8-1241 від 03.07.2023, експертним висновком Харківської торгово-промислової палати № 630/23 від 31.07.2023 та інформацією з сайту АТ «Оператор ринку», суд вважає необґрунтованими.
Зазначені документи не містять належного аналізу ринкових цін, не визначають відсоток коливання, не підтверджують причинно-наслідкового зв`язку між коливанням ринку та зміною ціни договору, а також не містять обґрунтування пропорційності зміни ціни.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, саме постачальник повинен довести наявність підстав для зміни ціни, у тому числі причинно-наслідковий зв`язок між коливанням ціни на ринку та необхідністю підвищення ціни договору, чого у даному випадку не зроблено.
Як зазначено у правових висновках Верховного Суду (постанови від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19), інформаційні довідки самі по собі не є належним доказом, якщо не містять належного економічного обґрунтування.
Доводи відповідача 1 про правомірність укладення додаткової угоди від 18.08.2023 є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами істотного коливання ціни та не відповідають вимогам законодавства.
Відповідачем 1 не доведено наявності істотної зміни обставин у розумінні статті 652 ЦК України; причинно-наслідкового зв`язку між коливанням ціни та необхідністю зміни умов договору; відповідності зміни ціни пропорційності фактичному ринковому коливанню. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18, зміни до договору мають бути належним чином обґрунтовані саме на момент їх внесення, чого у даному випадку не дотримано. 
Щодо вимоги про стягнення з ТОВ «Волиньелектрозбут» 74134,64 грн суд зазначає наступне.
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Аналізом інформації щодо кількості постачання електричної енергії під час дії Договору установлено, що ТОВ "Волиньелектрозбут" у 2023 році поставлено: 246574 кВт електричної енергії для Руденського психоневрологічного інтернату згідно актів приймання-передачі електричної енергії
Розрахунок безпідставно отриманих та збережених коштів ТОВ «Волиньелектрозбут» у спірних правовідносинах згідно згаданих вище актів приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії та платіжних доручень:
1. ТОВ "Волиньелектрозбут" після укладення 18.08.2023 додаткової угоди без номера до Договору закупівлі № 23-23/122 відповідно до акту приймання- передачі електричної енергії за серпень 2023 року поставлено у серпні 16570 кВт електричної енергії за ціною 5, 96412 грн/кВт/год (з ПДВ). 
Руденським психоневрологічним інтернатом за поставлену електричну енергію сплачено 98825,47 грн з ПДВ, а саме: 16570 кВт 5,96412грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 98825,47 грн (фактично сплачено 98825,47 грн). 
При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою №3 від 12.07.2023, становила б 176617,80 з ПДВ, а саме: 16570 кВт 5,26212 грн/кВт/год = 87193,33 грн. 
Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою від 18.08.2023 до Договору закупівлі становить: 98825,47 грн – 87193,33 грн = 11632,14 грн. 
2. ТОВ "Волиньелектрозбут" відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за вересень 2023 року поставлено у вересні 16970 кВт електричної енергії за ціною 5,96412 грн/кВт/год (з ПДВ).
Руденський психоневрологічний інтернат за поставлену електричну енергію сплачено 101211,12 грн з ПДВ, а саме: 16970 кВт 5,96412грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 101211,12 грн. (фактично сплачено 101211,12 грн). 
При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 3 від 12.07.2023 становила б 89298,18 грн з ПДВ, а саме: 16970 кВт 5,26212 грн/кВт/год = 89298,18 грн. 
Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою від 18.08.2023 до Договору закупівлі становить: 101211,12 грн – 89298,18 грн = 11912,94 грн. 
3. ТОВ "Волиньелектрозбут" відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2023 року поставлено у жовтні 22091 кВт електричної енергії за ціною 5,96412 грн/кВт/год (з ПДВ). 
Руденський психоневрологічний інтернат за поставлену електричну енергію сплачено 131753,38 грн з ПДВ, а саме: 22091 кВт 5,96412грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 131753,38 (фактично сплачено131753,38 грн.). 
При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 3 від 12.07.2023 становила б 116245,49 грн з ПДВ, а саме: 22091 кВт 5,26212 грн/кВт/год = 116245,49 грн. 
Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою від 18.08.2023 до Договору закупівлі становить: 131753,38 грн – 116245,49 грн = 15507,89 грн. 
4. ТОВ "Волиньелектрозбут" відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за листопад 2023 року поставлено у листопаді 24251 кВт електричної енергії за ціною 5,96412 грн/кВт/год (з ПДВ). 
Руденський психоневрологічний інтернат за поставлену електричну енергію сплачено 144635,88 грн з ПДВ, а саме: 24251 кВт 5,96412грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 144635,88 грн (фактично сплачено 144635,88 грн). 
При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 3 від 12.07.2023 становила б 127611,67 грн з ПДВ, а саме: 24251 кВт 5,26212 грн/кВт/год = 127611,67 грн. 
Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою від 18.08.2023 до Договору закупівлі становить: 144635,88 грн – 127611,67 грн = 17024,21 грн. 
5. ТОВ "Волиньелектрозбут" відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2023 року поставлено у грудні 25723 кВт електричної енергії за ціною 5,96412 грн/кВт/год (з ПДВ). 
Руденський психоневрологічний інтернат за поставлену електричну енергію сплачено 153415,06 грн з ПДВ, а саме: 25723 кВт 5,96412грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 153415,06 грн (фактично сплачено 153415,06 грн). 
При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 3 від 12.07.2023 становила б 135357,51 грн з ПДВ, а саме: 25723 кВт 5,26212 грн/кВт/год = 135357,51 грн. 
Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою від 07.08.2023 до Договору закупівлі становить: 153415,06 грн – 135357,51 грн = 18057,55 грн.
Отже за результатами виконання вказаного правочину ТОВ "Волиньелектрозбут" на підставі укладених додаткових угод до Договору, якими збільшено договірну ціну, безпідставно отримало бюджетних коштів в сумі 74134,64 грн (11632,14 грн + 11912,94 грн + 15507,89 грн + 17024,12 грн +18057,55 грн)
Таким чином, грошові кошти в сумі 74134,64 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ "Волиньелектрозбут", підстава їх набуття відпала, а тому останній зобов`язаний їх повернути до бюджету, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
Обґрунтування наявності порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Згідно з положеннями ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Таким чином, інтереси держави у даному випадку збігаються з інтересами жителів територіальної громади.
Порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування.
У постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 906/240/18 зазначено, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).
Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Крім цього, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 зазначено, що сам факт незвернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захисти порушені державні інтереси, свідчить про те, що указаний суб`єкт неналежно виконує свої повноваження.
Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (пункт 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема, і тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор.
Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 912/9/20, від 19.08.2020 у справі № 923/449/18.
Ковельська окружна прокуратура, відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", поінформувала Волинську обласну раду, Волинську обласну державну (військову) адміністрацію про існування порушень інтересів держави. Водночас, жодним із перелічених вище органів не було вжито заходів до усунення порушень указаних інтересів держави. Так, Волинська обласна рада (лист № 122/47/2-26 від 21.01.2026) та Волинська обласна державна (військова) адміністрація (лист № 351/01-13/2-26 від 27.01.2026) повідомили, що заходи представницького характеру останніми не вживались. 
Крім цього уповноважені органи на захист державних інтересів у спірних правовідносинах в вищевказаних листах повідомили, що не заперечують щодо здійснення представництва інтересів держави окружною прокуратурою.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (п.6.43) зазначено, що сам факт не звернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захисти порушені державні інтереси, свідчить про те, що указаний суб`єкт неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом, що відповідає нормам національного законодавства.
Крім цього, на виконання зазначених норм Ковельською окружною прокуратурою повідомлено позивачів, зокрема про прийняття рішення стосовно представництва інтересів держави шляхом пред`явлення до суду цього позову.
За таких обставин, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.
Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідачів, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на них порівну.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.
Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").
Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.
За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору впливу не мають.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду без номера від 18.08.2023 укладену до Договору від 28.12.2022 № 23-23/122.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” (вул. Яремчука Назарія, буд. 11А, м. Луцьк, 43026, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Волинської обласної ради (43027, Київський майдан, 9, м. Луцьк, Волинська область, код ЄДРПОУ 00022444) кошти в сумі 74134,64 грн (сімдесят чотири тисячі сто тридцять чотири гривні 64 коп.).
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” (вул. Яремчука Назарія, буд. 11А, м. Луцьк, 43026, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Волинської обласної прокуратури (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, код ЄРДПОУ 02909915) 2662,40грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат по сплаті судового збору.
5. Стягнути з Руденського психоневрологічного інтернату (вул. Залізнична, буд. 1, с. Руда, Ковельського район, Волинська область, 44346, код ЄДРПОУ 05383945) на користь Волинської обласної прокуратури (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, код ЄРДПОУ 02909915) 2662,40грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат по сплаті судового збору.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.
Повне рішення складено 25.03.2026.
Суддя   І. О. Гарбар