Справа № 466/865/26 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т. 
Провадження № 33/811/469/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М. з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бойко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Бойко В.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2026 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Згідно з постановою, 28.01.2026 о 22:46 год. за адресою: Львівська обл., с-ще. Брюховичі, вул. Приколійова, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia A7», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», результат позитивний 0,68 проміле, номер драгеру ARBL 0777, номер тесту 3693, відеофіксація 474338, 475276, чим порушив п.2.9.а. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Бойко В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2026 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова підлягає скасуванню.
Зазначає, що 28.01.2026 року, виїжджаючи зі свого будинку під час роз`їзду з іншим транспортним засобом, та оскільки дорога є вузька, не очищена від снігу, - для
того, щоб пропустити транспортний засіб, що рухався у зустрічному напрямку, ОСОБА_1 спрямував свій транспортний засіб максимально праворуч, і транспортний засіб застряг у кучугурі снігу.
Наголошує, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння.
Після того, як всі спроби виїхати виявилися безуспішними, ОСОБА_1 залишив транспортний засіб та пішов до свого будинку.
Перебуваючи вдома, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та став учасником побутового конфлікту із своїм батьком. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 вийшов із будинку, повернувся до транспортного засобу, сів на місце водія та завів машину, з метою обігріти салон машини, в якому він знаходився.
Після вживання алкогольних напоїв, жодного керування транспортним засобом ОСОБА_1 не здійснював. Транспортний засіб стояв нерухомо на тому самому 
місці, де він був попередньо залишений водієм. ОСОБА_1 також не здійснював і жодних спроб виїхати чи загалом привести транспортний засіб в рух.
Під час того, як транспортний засіб стояв, до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, які, як виявилося в подальшому - були викликані за цією адресою сусідами із тих підстав, що його транспортний засіб заблокував проїзд вулицею.
При розмові із ОСОБА_1 поліцейські виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння, провели тестування стану алкогольного сп`яніння на пристрої «Драгер», за результатами якого було встановлено 0,68 %о алкоголю, на підставі чого працівниками поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наголошує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому справа підлягає закриттю.
ОСОБА_1 , захисник Бойко В.В. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Бойко В.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578061 від 28 січня 2026 року (а.с. 1), згідно з яким 28.01.2026 о 22:46 год. за адресою: Львівська обл., с-ще. Брюховичі, вул. Приколійова, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia A7», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», результат позитивний 0,68 проміле, номер драгеру ARBL 0777, номер тесту 3693, відеофіксація 474338, 475276, чим порушив п.2.9.а. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису працівник поліції під час спілкування із ОСОБА_1 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, тому пред`явив вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За результатами проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,68%о. Результати огляду ОСОБА_1 не оспорював та не висловлював будь-яких зауважень чи застережень.
Доводи захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що коли працівники поліції зупинились біля транспортного засобу марки «Skoda Octavia A7», номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_1 двигун авто був увімкнений, а ОСОБА_1 вказав, що не може виїхати, оскільки застряг, та просив працівників поліції допомогти. Відтак з урахуванням наявності у матеріалах доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останній є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
На долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Бойко В.В. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду       Урдюк Т.М.