ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
22 квітня 2026 року (12 год. 08 хв.)	Справа № 280/2585/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд 
у складі головуючого судді Конишевої О.В., 
за участю секретаря судового засідання Власов В.В.,
представників сторін:
позивача – Слєсарь О.В.,
відповідача– Іваниця О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в адміністративну справу
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26 А» (69114, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Ювілейний, будинок 26-А, код ЄДРПОУ 40569093)
до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (69041, Запорізька обл., м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, буд. 26, офіс 1.11, РНОКПП НОМЕР_1 )
про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:
26.03.2026 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Ювілейний 26 А” (далі – позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (далі – відповідач), в якій позивач просить:
визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Антона Юрійовича від 23.02.2026 про накладення на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ювілейний 26 А" штрафу в розмірі 5100,00 грн у ВП №80178062.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення суду виконується перешкод у доступі до приміщення не чиниться, тому підстави для застосування штрафу відсутні. Крім того зазначає про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження пізно, не дотримано строк на добровільне виконання, акт взагалі не надсилався позивачу. Просить позов задовольнити.
Відповідач вважає, що рішення суду не виконано, доступу стягувачу до приміщення не надано, що підтверджується фото та відео доказами, постанова про накладення штрафу була направлена відповідно до норм чинного законодавства, тому вважає застосування штрафу за невиконання рішення суду є правомірним. Просить у задоволення позову відмовити.
Ухвалою суду від 31.03.2026 позовну заяву було залишено без руху. 
Ухвалою суду від 15.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 22.04.2026.
22.04.2026 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Від відповідача надійшло клопотання про залучення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (стягувач по справі №908/1211/25) до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Суд відмовив у клопотання відповідача про залучення третьої особи, погодився з правовою позицією позивач, що предметом оскарження є постанова про накладення штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн, за невиконання без поважних причин боржником рішення суду, що ніяким чином, не впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 (стягувач).
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 по справі №908/1211/25 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано усунути перешкоди в користуванні спільним майном і допоміжним приміщенням (підвалом), що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСББ «Ювілейний 26А» надати ФОП ОСОБА_1 доступ до підвалу для обслуговування, користування, ремонту та утримання системи теплопостачання нежитлового приміщення № 33, що належить останньому та зобов`язано не чинити перешкод ФОП ОСОБА_1 в користуванні вказаним приміщенням підвалу. 
18.12.2025 Центральним апеляційним господарським судом рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 у справі № 908/1211/25 залишити без змін. 
На виконання вказаного рішення, Господарським судом Запорізької області 20.01.2026 року видано накази про примусове виконання судового рішення.
05.02.2026 року до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (далі – приватний виконавець) надійшов наказ про примусове виконання судового рішення від 20.01.2026 № 908/1211/25, виданий Господарським судом Запорізької області, із заявою про примусове виконання рішення від 04.02.2026 року.
05.02.2026 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 80178062, про що винесено відповідну постанову. Постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», направлено рекомендованим поштовим відправленням на поштові адреси сторін, зокрема ОСББ «Ювілейний 26А», 05.02.2026 року. ОСББ «Ювілейний 26А» постанову про відкриття виконавчого провадження отримав 20.02.2026 року (а.с.64, 73).
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2026 року, визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 
20.02.2026 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, будинок 26А. за місцем знаходження допоміжного приміщення (підвалу), та було встановлено, що боржником ОСББ «Ювілейний 26А» не було надано доступ до вказаного приміщення стягувачу, на решітці входу у підвал був наявний зачинений замок, ключі стягувачу не надані та не надавалися. Під час перевірки складено акт. Під час перевірки виконання рішення суду приватним виконавцем 20.02.2026 року були присутні і уповноважена особа ОСББ «Ювілейний 26А», голова правління ОСББ «Ювілейний 26А», і стягувач, що підтверджується відео доказом. 
У зв`язку з невиконанням боржником наказу про примусове виконання судового рішення від 07.08.2025 № 908/1211/25, виданого Господарським судом Запорізької області, приватним виконавцем згідно вимог ч. 2 ст. 63, ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено 23.02.2026 року постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, якою також боржника зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення, згідно статті 382 Кримінального кодексу України. 
Також, 11 березня 2026 року, приватним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, будинок 26А. за місцем знаходження допоміжного приміщення (підвалу), з метою проведення повторної перевірки виконання (невиконання) боржником наказу № 908/1211/25, та було встановлено, що боржником ОСББ «Ювілейний 26А» не було надано доступ до вказаного приміщення стягувачу, як зазначено представником ОСББ доступ надається лише за запитом стягувача ОСОБА_1 . У зв`язку з невиконанням боржником наказу про примусове виконання судового рішення від 20.01.2026 № 908/1211/25, винесено 11.03.2026 року постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.
У даній справі предметом оскарження є постанова приватного виконавця від 23.02.2026 про накладення на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ювілейний 26 А" штрафу в розмірі 5100,00 грн у ВП №80178062. Не погодившись із цією постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Спірним же є питання щодо невиконання боржником судового рішення без поважних причин, що призвело до накладення штрафу на позивача.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Статтею 63 Закону №1404-VIII врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Частиною 2 статті 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно пункту XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі -Інструкції №512/5) порядок притягнення осіб до відповідальності за правопорушення, вчинені під час виконавчого провадження, здійснюється відповідно до статей 75 та 76 Закону.
У разі наявності у діях боржника або інших осіб ознак злочину, передбаченого статтями 342, 343, 382, 388 Кримінального кодексу України, виконавець звертається до територіального органу поліції з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.
У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу.
Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу вказаних норм слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Верховний Суд у Постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
До того ж у постанові від 05.06.2024 у справі № 480/6452/23 Верховний Суд вказав, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
При цьому невиконанням судового рішення в розумінні статті 64-1 Закону № 1404-VІІІ є встановлений відповідним актом факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин та винесення відповідної постанови про накладення штрафу.
Аналіз правових норм та судової практики Верховного Суду, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Отже, поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Під час розгляду справи судом встановлено, що під час проведення виконавчих дій приватним виконавцем складено акти, в якому зафіксовано не виконання боржником рішення по справі 908/1211/25.
Згідно вимог пункту 6 Розділу 1 Інструкції №512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.8 Розділу 1 Інструкції №512/5 акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.
Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.
У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.
У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.
У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).
Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.
До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно акту приватного виконавця від 20.02.2026 здійснено вихід за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, будинок 26А, за місцем знаходження допоміжного приміщення (підвалу) та було встановлено, що боржником ОСББ «Ювілейний 26А» не було надано доступ до вказаного приміщення стягувачу, на решітці входу у підвал був наявний зачинений замок, ключі стягувачу не надані та не надавалися. 
Рішенням суду зобов`язано надати доступ до підвалу для обслуговування, користування, ремонту та утримання системи теплопостачання нежитлового приміщення №33, що належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та зобов`язати не чинити перешкод Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в користуванні вказаним приміщенням підвалу.
З відео доказу, який був долучений відповідачем, судом встановлено, що приміщення було зачинено, а представник ОСББ зазначав про те, що опір стягувачу не чиниться, ключи будуть надані за вимогою стягувачу.
З цього приводу суд зазначає, що позивач не повинен кожного разу звертатися до представника ОСББ з вимогою надати ключи для доступу до приміщення, або просити відчинити двері з метою отримання доступу до підвалу, доступ повинен бути забезпечений у такий спосіб, щоб стягувач мав можливість у будь-який час потрапити до підвалу, а ні кожного разу розшукувати особу, яка відкриє двері до підвалу.
Суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що ключі не можуть бути надані стягувачу так як в рішення суду зазначено, що «позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача надати позивачу комплект ключів від замкнених дверей та решітки підвалу не відповідають передбаченим законодавством способам захисту прав, оскільки законодавство не передбачає відповідного зобов`язання відповідача», з огляду на наступне.
Захисту у суді підлягає лише порушене право, у справі яка розглядалась Господарським судом Запорізької області захищалося порушене право ОСОБА_1 вільного доступу до підвалу для обслуговування, користування, ремонту та утримання системи теплопостачання нежитлового приміщення №33, яке йому належить, а способом захисту є відновлення такого права. Передача ключів є лише способом виконання рішення, а ні способом захисту порушеного права, тому надати стягувачу доступ до підвалу, в тому числі шляхом передачі комплекту ключів є цілком прийнятним.
Посилання позивача на те, що підвал повинен бути зачинений не змінює того, що ОСОБА_1 повинен мати безперешкодний доступ до підвалу у будь-який час, без розшуку сторонніх осіб для отримання такого доступу. Будь-яких доказів про отримання стягувачем такого доступу не має.
Твердження позивача, що ОСОБА_1 отримує доступ до підвалу за його вимогою, лише свідчить про те, що у необхідний момент ОСОБА_1 повинен розшукувати особу яка відкриє йому підвал, це ставить його в залежність від волевиявлення сторонньої особи, що свідчить про відсутність безперешкодного доступу до підвалу у ОСОБА_1 .
Доказів поважності причини (обставини) невиконання рішення суду, ОСББ «Ювілейний 26А» не надає, тому суд доходить висновку про невиконання рішення суду та правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу.
Стосовно аргументу позивача, що ОСББ, як боржнику, про складання акта приватним виконавцем від 20.02.2026 було невідомо, з цього приводу суд зазначає наступне.
З аналізу наведених нормативно правових актів, судом встановлено, що у виконавця відсутній обов`язок окремо направляти акт, такий акт приєднується до матеріалів виконавчого провадження, що і було зроблено відповідачем, а позивач має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження.
Слід також зазначити, що акт від 20.02.2026 був долучений до матеріалів справи та досліджений судом.
Крім того, слід зазначити, що у постанові від 23.02.2026 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, приватний виконавець посилається на акта від 20.02.2026 та детально його описує. Постанову від 23.02.2026 було направлено відповідачу, про що надано супровідний лист до матеріалів справи. Постанова про накладення штрафу від 23.02.2026 була отримана позивачем 27.02.2026. 
Відповідно до п.3 Розділу XIV Інструкції №512/5 постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику.
Судом встановлено, що постанова про накладення штрафу була направлена своєчасно, чим не порушено право позивача на її оскарження. 
Суд звертає увагу, що акт приватного виконавця не є остаточним рішенням і не підлягає окремому оскарженню, всі викладені в акті обставини описані у постанові по накладення штрафу, яка оскаржується до суду, що в свою чергу не позбавляє права позивача щодо захисту своїх прав та інтересів.
Стосовно аргументу позивача, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2026 була отримана позивачем лише 20.02.2026, що унеможливило добровільне виконання рішення суду. 
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 28 Закону №1404-VIII боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Судом встановлено, що постанова про відкриття була направлена рекомендованим поштовим відправленням на поштові адреси сторін, зокрема ОСББ «Ювілейний 26А», 05.02.2026 року. Саме з цієї дати божник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення. 
З яких причин ОСББ «Ювілейний 26А» постанову про відкриття виконавчого провадження отримало 20.02.2026 суду не зрозуміло, доказів поважності не отримання кореспонденції своєчасно, суду не було надано.
Крім того, про результати розгляду справи у господарському суді, позивач був обізнаний, що не заважало йому виконати рішення суду до пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
З огляду на викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем доведено невиконання боржником судового рішення, а позивач не надав належних та достатніх доказів які б свідчили про ускладнення виконання рішення суду, або рішення суду не могло бути виконано від незалежних від його власного волевиявлення причин, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Стосовно правової допомоги на користь відповідача, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС).
Склад та обсяг судових витрат визначено у частині третій статті 134 КАС, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС).
Пункт 5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Так суд погоджується з тим, що приватний виконавець здійснює публічно-владні управлінські функції на підставі законодавства, однак його діяльність не фінансується з Державного бюджету України, як це відбувається у всіх державних органах, які мають юристів у штаті та мають можливість самостійно представляти інтереси відповідного органу у судах і всі витрати у судах покриваються за рахунок бюджетних асигнувань.
В даному випадку приватний виконавець хоча і виконує публічно-владно управлінські функції, однак витрати його не компенсуються за рахунок бюджетних асигнувать, тому суд вважає за можливе задовольнити витрати на правничу допомогу.
З огляду на зазначене, суд вважає, що приватний виконавець (відповідач) в даному випадку має право на компенсацію правової допомоги як сторона по справі за рахунок іншої сторони.
Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Судом встановлено, що з метою отримання професійної правничої допомоги, між приватним виконавцем Проценком А.Ю. та адвокатом Іваницею О.О. 12.03.2026 року укладено Договір про надання правничої допомоги та Додаткову угоду № 4 від 08.04.2026 року до Договору про надання правничої допомоги від 12.03.2026 року, за умови яких, адвокат надає професійну правничу (правову) допомогу та приймає на себе зобов`язання забезпечити представництво інтересів Клієнта у справі № 280/2680/26 та інших справах, які розглядаються Запорізьким окружним адміністративним судом з розгляду позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26 А» про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця про накладення штрафу, та за результатами чого, приватний виконавець Проценко А.Ю. сплачує адвокату витрати на професійну правничу допомогу адвоката (гонорар) за: складання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду відзиву на позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26 А» - 4000,00 грн; складання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду заперечення на відповідь на відзив – 2000,00 грн; представництво в судовому засіданні – 2500,00 грн, направлення Адвокатом процесуальних документів сторонам та до суду (у разі необхідності) – 500,00грн.
Так, адвокатом Іваницею О.О. було підготовлено та подано до суду (направлено сторонам) відзив на позовну заяву, що згідно Додаткової угоди № 4 від 08.04.2026 року до Договору про надання правничої допомоги від 12.03.2026 року складає плату у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується поданим відзивом саме представником. 
Окрім того, 22.04.2026 року адвокат Іваницею О.О. брала участь у судовому засіданні по справі № 280/2585/26, у зв`язку з чим приватним виконавцем Проценком А.Ю. буде понесено витрати у розмірі 2500,00 грн.
На підтвердження понесених витрат відповідачем також надано до суду копію Акту про надання правничої допомоги від 20.04.2026 року № 8.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь відповідача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255,287 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26 А» (69114, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Ювілейний, будинок 26-А, код ЄДРПОУ 40569093) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (69041, Запорізька обл., м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, буд. 26, офіс 1.11, РНОКПП НОМЕР_1 ) - відмовити. 
Стягнути на користь Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (69041, Запорізька обл., м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, буд. 26, офіс 1.11, РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн (шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) за рахунок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26 А» (69114, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Ювілейний, будинок 26-А, код ЄДРПОУ 40569093).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі 24.04.2026.

Суддя О.В. Конишева