Справа №760/18558/23 2-о/760/29/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Ішуніної Л. М.,
за участю присяжних Лінькової Н. М.,
Тарка Ю. О.,
секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: громадянин Держави Ізраїль ОСОБА_2 , Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання особи безвісно відсутньою,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 травня 2019 року уклала шлюб з ОСОБА_2 . Невдовзі після укладення шлюбу влітку 2019 року ОСОБА_2 зник, контакт з ним було втрачено за всіма напрямками спілкування (соціальні мережі, телефонні контакти, засоби електронної пошти, інші способи комунікації). Де наразі він знаходиться їй невідомо. Вона припускає, що він міг виїхати за межі України.
Заявник вказує, що вона самотужки намагалася встановити його місцезнаходження, аналізуючи записи в системі «Судова влада України», за обліком «Розшук МВС України». Однак таких відомостей не вдалося виявити. Відомостей про перетин ОСОБА_2 державного кордону України та виїзд за межі України їй здобути також не вдалося, оскільки така інформація є конфіденційною. Інших відомостей аніж ті, які зазначені в заяві та додатках до неї вона не має. Місце проживання в Україні, написання латиницею та мовою держави Ізраїль його прізвища та імені згідно паспортних документів вона також не знає.
Метою подання заяви заявник визначила подальшу реалізацію положень статті 107 Сімейного кодексу України щодо розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Враховуючи викладене, заявник звернулася до суду з указаною заявою та просить її задовольнити.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 16 серпня 2023 року вказану заяву (справа № 760/18558/23, провадження № 2-о/760/3213/26) було передано на розгляд головуючому судді Кушнір С. І.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року, під головуванням судді Кушнір С. І., заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
03 жовтня 2023 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва, під головуваннями судді Кушнір С. І., заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року скасовано. Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - громадянин держави Ізраїль ОСОБА_2 , про визнання особи безвісно відсутньою направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2024 року для розгляду вказаної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відкрито провадження у справі, витребувано відомості від Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України громадянином Держави Ізраїль ОСОБА_2 у період з 29 травня 2019 року по теперішній час, від Державної податкової служби України щодо сплати податків та зборів, від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» щодо проживання/не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також від Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві щодо перебування особи у розшуку.
27 червня 2024 року до суду надійшла відповідь з Державної прикордонної служби України про неможливість надання запитуваної інформації.
04 липня 2024 року до суду надійшла відповідь із у Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.
05 липня 2024 року до суду надійшла відповідь з ДПС України.
04 листопада 2024 року надійшла відповідь з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва».
Заявник у судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи у її відсутність. 
Заінтересована особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, однак матеріали справи містять заяву про розгляд справи у відсутність представника.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність заінтересованої особи.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. 
Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2019 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, отриманим заявником 11 серпня 2023 року.
Звертаючись до суду з указаною заявою ОСОБА_1 зазначила, що визнання особи безвісно відсутнім їй необхідно для реалізації положень статті 107 Сімейного кодексу України щодо розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стан.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Цивільне процесуальне законодавство передбачає можливість зміни в судовому порядку правового статусу фізичної особи шляхом визнання її безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, що визначено пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України. Необхідність у зміні правового статусу фізичної особи виникає у зв`язку з тим, що невизначеність правового становища особи, яка тривалий час відсутня у місці свого постійного проживання, створює певні перешкоди щодо реалізації суб`єктивних прав фізичними та юридичними особами, які перебувають із нею в певних правовідносинах.
Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Законодавець пов`язує визнання особи безвісно відсутньою зі встановленням відповідного юридичного складу, тобто сукупністю взаємопов`язаних юридичних фактів, що становлять предмет доказування.
Такою сукупністю юридичних фактів, тобто юридичним складом, є: 1) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; 3) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; 4) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).
При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 760/3112/16-ц, від 29 серпня 2019 року у справі № 225/2576/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 225/882/17, від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17.
Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України.
Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена у статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до принципу диспозитивності обов`язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом (частина статті 84 ЦПК).
В своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що з літа 2019 року жодних відомостей від ОСОБА_2 вона не має. Зв`язок з ним втрачено, а фактичне місце його проживання їй невідоме.
Так, на виконання вимог ухвали суду від 22 квітня 2024 року надійшла наступна інформація.
Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26 червня 2024 року № 19-44703/18/24-Вих надати інформацію про перетинання державного кордону громадянином Держави Ізраїль ОСОБА_2 не виявилось можливим, оскільки прізвище та власне ім`я особи не вказано латинськими літерами, що унеможливлює проведення однозначної ідентифікації запитуваної особи. 
При цьому сама ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що їй невідоме прізвище та ім`я ОСОБА_2 латинськими літерами.
Отже, Державна прикордонна служба України фактично позбавлена технічної можливості підтвердити або спростувати факт перетинання ОСОБА_2 державного кордону України не через відсутність такого факту, а через технічні обмеження бази даних щодо іноземних громадян. Ця обставина не може вважатися доказом безвісної відсутності особи.
Згідно з відповіддю Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 03 липня 2024 року встановлено, що відомості стосовно безвісного зникнення громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 відсутні, та, відповідно до зазначеного, останній не перебуває та не перебував зниклим безвісти за будь-яким із органів Національної поліції України. Додатково повідомлено, що не виявлено будь-якої інформації щодо наявності заяв, а також звернень на спеціальну лінію «102» з приводу безвісного зникнення ОСОБА_2 у період з 2019 року по теперішній час.
Відповідно до листа Державної податкової служби України від 04 липня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату надання відповіді у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований, інформація про сплату ним податків і зборів відсутня. Водночас суд зауважує, що як іноземний громадянин, який проживав в Україні на тимчасових підставах, ОСОБА_2 не був зобов`язаний реєструватись як платник податків в Україні, тому відсутність такої реєстрації не є свідченням його безвісної відсутності.
Згідно з листом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 24 жовтня 2024 року № 108/38-4299 відомості щодо проживання/не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 у підприємстві відсутні, оскільки встановлення факту проживання/не проживання осіб за певною адресою до компетенції зазначеного підприємства не відноситься.
Таким чином, жоден із витребуваних судом доказів не підтверджує факту безвісної відсутності ОСОБА_2 в розумінні статті 43 ЦК України. Зібрані у справі докази в сукупності свідчать лише про те, що особа є іноземним громадянином, яка виїхала за межі України, не має реєстрації в Україні та не перебуває в розшуку. 
Разом з тим, жодного доказу того, що в місці постійного проживання особи протягом одного року відсутні відомості про місце її перебування саме через невідомість цього місця, а не через виїзд за кордон, матеріали справи не містять.
Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що у неї немає зв`язку з ОСОБА_2 , не може слугувати підтвердженням безвісної відсутності особи, оскільки факт відсутності телефонного зв`язку не є обставиною, яка у відповідності до статті 306 ЦПК України, може слугувати підставою для визнання особи безвісно відсутньою.
Явку свідків, які б підтвердили безвісну відсутність особи, заявником не заявлялось в судовому засіданні.
Також, заявник не зазначила контактів його близьких родичів, друзів, які б могли підтвердити, що існували факти, які загрожували смерті ОСОБА_2 .
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Таким чином, надаючи оцінку зібраним в ході розгляду цивільної справи та дослідженим безпосередньо у судовому засіданні доказам, судом не встановлено законних підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, а відтак заява задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись статтею 43 ЦК України, статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 305-308, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
заінтересована особа - громадянин Держави Ізраїль ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса в Україні: АДРЕСА_1 ;
заінтересована особа - Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ 26087820, 03067, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 1/28.

Суддя       Л. М. Ішуніна
Присяжні         Н. М. Лінькова 
Ю. О. Тарко