ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24380/25 (суддя Олійник В.М., м. Дніпро)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М., 
за участю секретаря судового засідання Перетятько К.С., 
розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у справі №160/24380/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ: 

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 25 серпня 2025 року звернулося до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт», згідно з яким, просить cтягнути податковий борг з відповідача (ЄДРПОУ 05509858) у розмірі 31 191 428,23 грн., шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Позов обґрунтовано тим, що в інтегрованих картках платника податків – відповідача обліковується податковий борг, який виник в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у сумі 31 191 428,23 грн.
Позивачем було вжито заходи, визначені Податковим кодексом України для його погашення та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу. Несплата відповідачем у встановлені терміни суми грошових зобов`язань стало підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року позов задоволено повністю.
Суд стягнув на користь бюджету податковий борг з приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» (код ЄДРПОУ 05509858) у розмірі 31 191 428, 23 грн (тридцять один мільйон сто дев`яносто одна тисяча чотириста двадцять вісім гривень двадцять три копійки) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих приватне акціонерне товариство «Металургтрансремонт» (код ЄДРПОУ 05509858). 
Рішення суду мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки у відповідача наявний податковий борг який своєчасно не сплачено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд не взяв до уваги наявність податкової застави та накладення з 25.04.2023 року арешту на майно відповідача, що може призвести до подвійного стягнення податкового боргу.
Посилається на положення ст. 61 Конституції України щодо неможливості притягнення позивача до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. 
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач просить у її задоволені відмовити, а рішення
суду першої інстанції залишити без змін. 
Зазначає про безпідставність доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що в інтегрованих картках платника податків – відповідача обліковується податковий борг, який виник в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у сумі 31 191 428,23 грн., а саме:
1. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Покровський р-н) у розмірі 17 132 258,32 грн, згідно з поданими податковими деклараціями. Пеня, нарахована згідно з ст.129 ПКУ на загальну суму 68 006,80 грн.
2. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Дніпровський р- н) у розмірі 9 963 859,13 грн, згідно з поданими податковими деклараціями. 
3. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Саксаганський р-н) у розмірі 3 350 769,61 грн, згідно з податковими деклараціями. Пеня, нарахована згідно з ст.129 ПКУ на загальну суму 22 209,83 грн.
4. Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Покровський р-н) у розмірі 712 167,64 грн, згідно з поданими податковими деклараціями на суму 64024,98 грн. Пеня, нарахована згідно з ст.129 ПКУ на загальну суму 7 903,95 грн.
5. Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Дніпровська ТГ) у розмірі 32 373,53 грн, згідно з поданими податковими деклараціями. Пеня, нарахована згідно з ст.129 ПКУ на загальну суму 15 400,00 грн.
У зв`язку з відповідачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України по відповідачу була сформована податкова вимога від 03.02.2022 року №0011191-1308-0483, яка була направлена на його адресу засобами поштового зв`язку та була отримана боржником 18.04.2022 року.
Стягнення з відповідача податкового боргу на користь бюджету є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковим боргом визнається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 31.1 статті 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків визначається календарною датою.
Згідно із статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до пунктів 95.1-95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. 
Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг та доказів погашення такої заборгованості ним суду не надано, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для задоволення цього позову та стягнення непогашеної суми податкового боргу шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження відповідача в апеляційній скарзі про можливе порушення його прав, оскільки одночасна наявність податкової застави, накладення з 25.04.2023 року арешту на майно відповідача та стягнення податкового боргу в цій справі може призвести до подвійного стягнення податкового боргу враховуючи наступне. 
Так, положеннями пп.87.9 статті 87 ПК України передбачена черговість зарахування коштів платника податків в рахунок погашення податкового боргу, підстав вважати, що вказані положення будуть порушені, у суду не має. 
Крім того є безпідставним посилання відповідача на положення ст. 61 Конституції України щодо притягнення позивача до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки судом не встановлено наявність обставин які б свідчили про це. 
Щодо інших доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі, які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» – залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у справі №160/24380/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 26 лютого 2026 року. 
Повне судове рішення складено 26 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов