Справа № 353/1212/24 
Провадження № 33/4808/126/26 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції МОТРУК Л. І. 
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Лавринович У.М., адвоката Голуба Г.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тлумацького районного суду від 16.10.2025 та
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддав штрафу в розмірі 17 000 грн та позбавив права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
1.2. 16.12.2024 о 18:00 год у с. Хотимир по вул. Центральна 1, Івано-Франківського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» (д.н.з. НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, не забезпечив повного й об`єктивного дослідження доказів, не надав можливості апелянту взяти участь у розгляді справи та дійшов необґрунтованого висновку про його винуватість.
2.2. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи відмови від огляду, а також наявні істотні порушення оформлення документів (відсутність даних у протоколі та акті огляду, невідповідність технічного засобу ALKOFOR 507 і долученої повірки на Alcotest 6810).
2.3. Строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. Зазначає, що не був присутній в судовому засіданні у зв`язку з проходженням військової служби, копію постанови від 16.10.2025 отримала його матір 27.11.2025, тому саме з цієї дати апелянт обчислює початок строку на апеляційне оскарження. Вважає, що строк підлягає поновленню, а постанова – скасуванню із закриттям провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови. Оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
3. Провадження в апеляційному суді.
3.1. Захисник підтримав доводи поданої апеляційної скарги з викладених у ній мотивів та просив її задовольнити. Не заперечував проти закриття справи за спливом строків накладення стягнення.
4. Щодо строку на апеляційне оскарження.
З огляду на матеріали справи видно, що оскаржену постанову проголошено 16.10.2025 без участі апелянта (а.с.56-58), надіслано судом апелянту 16.10.2025 (а.с.59), копію постанови вручено одержувачу 27.11.2025 (а.с.69). Апеляційну скаргу подано адвокатом 06.12.2025. Причина пропуску строку - неотримання копії постанови Апелянтом, який на службі в ЗСУ. Скаргу подав адвокат апелянта. Апеляційний суд відмовив в поновленні строку через відсутність у захисника повноважень на апеляційне оскарження і роз`яснив, що сам ОСОБА_1 вправі подати скаргу, пояснивши причини пропуску строку. Апеляційна скарга від ОСОБА_1 надійшла 30.12.2025. Причини пропуску - перебування на військовій службі, участь в бойових діях.
У рішенні «Григоров проти України» Європейський суд, зазначив, що «...оперативно не вручивши заявнику постанову суду першої інстанції (в справі про адміністративне правопорушення), органи державної влади позбавили його можливості подати апеляційну скаргу у встановлений строк». Європейський суд також зазначив, що «...в українському законодавстві відсутнє положення, яке було би винятком з правила і встановлювало десятиденний строк для подання апеляційної скарги, незалежно від причин, вказаної стороною для виправдання подання такої скарги із запізненням». Факти цієї справи щодо вручення постанови суду аналогічні тим, з приводу яких було прийняте вказане рішення ЄСПЛ. Тому його належить застосувати до даного випадку в якості прецеденту. 
Враховуючи наведені обставини, строк на апеляційне оскарження належить поновити.
5. Щодо апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу належить задовольнити частково.
Строк накладення стягнення за ст. 130 КУпАП - один рік з дня вчинення (ст. 38 КУпАП).
Згідно протоколу датою події є 16.12.2024. На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції минув один рік з дня вчинення правопорушення.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у такому разі розпочате провадження належить закрити. З цього слідує, що юридичні процедури в суді мають бути припинені.
Апеляційне провадження є частиною загального судового провадження. Отже, у межах доводів апеляційної скарги вирішення питань вини і накладення стягнення неможливе через сплив річного строку накладення стягнення (ст. 38 КУпАП).
Такий строк, відповідно до принципу юридичної визначеності, не може бути поновлений і його закінчення, згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ, є “законним правом правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення” (п. 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії»).
Тому згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП оскаржену постанову належить скасувати, а провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Строк на апеляційне оскарження поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Тлумацького районного суду від 16.10.2025 щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв