Справа 362/8179/25 
Провадження 3/362/72/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2026 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
11 жовтня 2025 року близько 16 год. 45 хв. в селищі Глеваха Фастівського району Київської області по вулиці Вокзальна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу – газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат огляду – проба позитивна 2,38 проміле, з чим водій погодився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху – заборону керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 950535, його дії кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не визнав, повідомив, що не міг перебувати в такому стані алкогольного сп`яніння, оскільки через стан здоров`я не вживає алкоголь та не міг вжити такої кількості алкоголю. Зазначив, що огляду поліцейськими він не довіряє, прилад показав невірний результат.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Рябкова Т.Ю. підтримала свого підзахисного та зазначила, що 2,38 проміле алкоголю в крові – це важке алкогольне сп`яніння, при якому у особи може бути сильне порушення моторики, неможливість стояти прямо, сплутаність свідомості, нечітка мова. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вів себе адекватно, порушення мови та координації рухів не було, тому заперечила щодо правильності результату приладу Drager, застосованого працівниками поліції. Крім того, працівники поліції зобов`язані були доставити ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду, але ця процедура була порушена. До того ж, автомобіль у ОСОБА_1 не забрали евакуатором на спеціальний майданчик, що теж вказує на порушення процедури.
З ініціативи сторони захисту до суду з`явилась свідок ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , яка перебувала з ним в автомобілі під час зупинки поліцейськими, та надала суду пояснення (письмову копію яких долучила до матеріалів справи), повідомивши, що ОСОБА_1 не вживає алкоголю, але вживає ліки. В той день він вів себе адекватно, виконав всі вправи, які казав йому робити поліцейський, тож не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння з результатом 2,38 проміле. Просила суд не позбавляти ОСОБА_1 права керування, бо автомобіль дуже потрібен в сім`ї. 
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши учасників судового провадження, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, виходячи з такого.
Підпунктом "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння) регулюється статтею 266 КУпАП.
Процедура огляду встановлюється підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).
Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Пунктами 7, 10 Інструкції № 1452/735 передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 розділу І Інструкції № 1452/735).
Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Судом було досліджено відеозапис події, що відображений на електронному диску, долученому до матеріалів справи, де зафіксовано: факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 та зупинки транспортного засобу (16:45); повідомлення поліцейським про виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння та пропозицію пройти огляд за допомогою спеціального засобу Drager Alcotest 6820 або проїхати в медичний заклад (16:48), на що водій погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу; процедуру проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального засобу Drager Alcotest 6820, за результатами якої зафіксовано факт вмісту алкоголю 2,38 проміле (16:52); пропозицію поліцейського водію ОСОБА_1 проїхати в лікарню, але водій відмовився, оскільки згоден з результатом огляду на місці зупинки (16:53); повідомлення водію про складення адміністративних матеріалів за частиною першою статті 130 КУпАП та виклик евакуатора (16:56); ознайомлення водія з протоколом, де в поясненнях водій зазначає, що "пив пиво" (17:34).
Враховуючи застосування поліцейським у відповідності до вимог статті 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у цій справі.
Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:
фактичними відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 950535 від 11.10.2025, з яким ОСОБА_1 ознайомлено під особистий підпис, у графі "пояснення" останній власноручно написав "пиво пив";
даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме Drager Alcotest 6820 ARSM-0051, яким зафіксовано результат огляду 2,38 проміле, з додаванням роздруківки з Alcotest 6820 ARSM-0051, тест № 321, з підписом ОСОБА_1 як на роздруківці, так і в акті огляду про те, що він з результатом огляду на стан сп`яніння згоден;
даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.10.2025, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 направлявся для проходження медичного огляду до КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, однак водій в лікарню не доставлявся, огляд в лікарні не проводився, що підтверджено підписом водія ОСОБА_1 ;
рапортом інспектора поліції від 11.10.2025;
розпискою – зобов`язанням ОСОБА_3 про доставку транспортного засобу Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 .
При цьому суд звертає увагу, що власноручний підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах, доданих до нього, підтверджує їх зміст, дійсність документів, а також результати проведення огляду на стан сп`яніння.
Щодо доводів сторони захисту про те, що 2,38 проміле - це важке алкогольне сп`яніння, при якому у особи може бути сильне порушення моторики, неможливість стояти прямо, сплутаність свідомості, нечітка мова, натомість ОСОБА_1 вів себе адекватно, у нього відсутні порушення координації рухів та порушення мови, суд зазначає таке. 
Законодавством України встановлено чітку процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння – поліцейським на місці зупинки транспортного засобу або лікарем закладу охорони здоров`я. При цьому встановлення конкретних ознак стану сп`яніння особи належить до виключної компетенції поліцейського, який з огляду на виявлені ним ознаки, зокрема під час спілкування з водієм, робить припущення про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, повідомляє про таке припущення (ознаки) водію та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння. Саме обов`язок водія пройти такий огляд в установленому порядку служить запобіжником від необґрунтованих звинувачень добросовісних водіїв, які мають змогу за результатами огляду на стан сп`яніння спростувати висловлені претензії до їх стану. Якщо водій не згоден з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, він вправі пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря в найближчому медичному закладі, куди поліцейські зобов`язані його доставити.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу припущення поліцейського не були спростовані, навпаки, підтвердились. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема з пояснень особи вбачається, що водій самостійно зазначив, що вживав пиво, ці дані також підтверджуються відеозаписом, на якому водій зізнається, що вживав алкоголь. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 погодився та на пропозицію поліцейського пройти повторний огляд в лікарні відмовився, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського (16:53). Отже, наведені аргументи захисника суд не бере до уваги.
Щодо доводів сторони захисту про порушення поліцейськими процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та недоставляння водія до медичного закладу, суд зазначає, що у разі відмови водія проїхати до закладу охорони здоров`я правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати стосовно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.
З приводу зауваження сторони захисту, що автомобіль ОСОБА_1 поліцейські не вилучили за допомогою евакуатора на спеціальний майданчик, суд зазначає, що в матеріалах справи знаходиться розписка ОСОБА_3 , який зобов`язався доставити автомобіль ОСОБА_1 за місцем проживання останнього, що узгоджується з вимогами частини сьомої статті 266 КУпАП, яка передбачає, що у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування таким засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується зібраними у справі доказами.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
За статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
При цьому відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп. 
Ураховуючи наявність у ОСОБА_1 інвалідності 2 групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , він підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись статтями 23, 27, 30, 33, 38, 40-1, 130, 221, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA488999980313030149000010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) ЄДРПОУ 37955989. Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку надсилається правопорушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу. 
У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя   Т.П. Рубан