Справа № 420/27867/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Бутенка А.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними дій,-
ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить суд:
- визнати незаконними дії начальника Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва Олександра Робертовича щодо направлення 01.08.2025 листа №01-2/15-Д і на примусове виконання постанови від 03.07.2025 №032/25 про накладення на мене, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу 6800 грн. у подвійному розмірі, яка не набрала законної сили;
- визнати незаконними дії заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича з організації виконання вимог начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва Олександра Робертовича, викладених в листі від 01.08.2025 за №01-2/15-Д щодо примусового виконання постанови від 03.07.2025 №032/25 про накладення на мене, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу 6800 грн. у подвійному розмірі, яка не набрала законної сили, шляхом видання за цією постановою у виконавчому провадженні №78763463 постанов: про стягнення адміністративного штрафу у подвійному розмірі в сумі 13600 грн., про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження розміром 369,00 грн., про стягнення виконавчого збору в розмірі 1360 грн., про накладення арешту на кошти загальним розміром 15329 грн., щодо арешту мого, ОСОБА_1 , в цілому рахунку на підприємницьку діяльність; визнати незаконною бездіяльність зі зволікання з направленням на мою, ОСОБА_1 , постанов як сторони («боржника») у виконавчому провадженні; 
- зобов`язати Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити мене, ОСОБА_1 , з Державного реєстру боржників. 
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що начальником УДАБК ОМР, всупереч оскарженню позивачем до суд постанови від 03.07.2025 року №032/25 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 6800 грн. у подвійному розмірі, було направлено вказану постанову для примусового виконання до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивач зазначає, що оскільки постанова від 03.07.2025 року оскаржено вчасно, отже, начальник УДАБК ОМР не мав права надсилати на виконання постанову, що не набула законної сили. Також, позивач зазначає, що відкриття виконавчого провадження за постановою від 03.07.2025 року, яка оскаржена в судовому порядку та не набрала чинності, є незаконними. Позивач вважає, що посадовими особами відповідачів порушені норми Конституції України, які є нормами прямої дії, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом. 
28.08.2025 року від Пересипського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що 04.08.2025 На адресу Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (орган примусового виконання) надійшла заява Управління ДАБК Одеської міської ради від 01.08.2025 за вих. № 01-2/15-Д про примусове виконання постанови № 032/25 по справі про адміністративне правопорушення від 03.07.2025 щодо адміністративного стягнення у вигляді штрафу з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Управління державного будівельного контролю Одеської міської ради (код ЄДРПОУ: 40199728) в подвійному розмірі 13600 грн. 04.08.2025 Заступником начальника відділу Тріфоновим Олександром Юрійовичем (державний виконавець) керуючись вимогами статтей 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 78763463, копія якої направлена сторонам провадження за адресами вказаними у виконавчому документі у порядку та строки визначені статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження». Боржником по виконавчому провадженню є (позивач/скаржник по справі) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; тел. номер та е-пошта не зазначена у заяві стягувача. Стягувач по виконавчому провадженню є (відповідач 1 по справі) - Управління державного будівельного контролю Одеської міської ради (код ЄДРПОУ: 40199728; адреса: 65062, м. Одеса, вул. Савельєва Артура, буд.6, е-пошта: dabk@omr.gov.ua) Відповідно до статті 28 Закону «Про виконавче провадження» (далі-витяг із закону) «Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.». Крім того, згідно з пунктом 3.20 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом № 512/5 від 02.04.2012 Міністерства юстиції України у редакції від 24.12.2012, (далі - Інструкція) «Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі, або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження, у тому числі шляхом факсимільного зв`язку або електронною поштою.» Постанова про відкриття виконавчого провадження № 78763463 від 04.08.2025 направлена боржнику (позивачу/скаржнику по справі) за адресою вказаною у ВД, а саме: АДРЕСА_1 - рекомендованою заказною кореспонденцією (відправлення № 0601178538393) -яке отримала особисто 12.08.2025, що підтверджується повідомлення про вручення та трекінгом відправлень УКРПОШТИ. Відповідно до статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення. Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. 04.08.2025 Заступником начальника відділу Тріфоновим О.Ю. керуючись вимогами статей 3,27,40 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення виконавчого збору № 78763463 з боржника в розмірі 1360,00 грн. (як передбачено статтею 27 Закону «Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.») 04.08.2025 Заступником начальника відділу Тріфоновим О.Ю. керуючись вимогами статтей 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 78763463 з боржника в розмірі 369 грн. (Відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Відповідно до частини другої Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору. Мінімальні витрати виконавчого провадження складають 369,00 грн.) Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 04.08.2025 Заступником начальника відділу Тріфоновим О.Ю. керуючись вимогами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт коштів боржника № 78763463 яка направлена до банківських установ для виконання (як передбачено статтею 56 Закону, Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення).
09.09.2025 року від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що Управлінням направлено на адресу Міністерства розвитку громад та територій України (далі – Міністерство) висновок Комісії Управління щодо розгляду звернень фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 29.11.2024 № 918 для прийняття рішення щодо здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення депутата Одеської міської ради Макогонюк О.О. від 18.11.2024 вх. № 01-2/15-Д про порушення вимог містобудівного законодавства на об`єкті будівництва за адресою: м. Одеса, Хаджибейський район, вул. вул. Шота Руставелі, 7. Листом Міністерства від 16.01.2025 № 1175/30/10-25 (від 16.01.2025 вх. № 01-2/15-гл) надійшов наказ від 15.01.2025 № 47 «Про погодження здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю» (додається). Так, відповідно до ст. 41 Закону № 3038-VI та положень Порядку № 553, в межах наданих повноважень, на підставі направлення для проведення позапланового заходу № 000008 від 21.01.2025 головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 Управління Павловою Н.М. з 27.01.2025 по 07.02.2025 проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування  ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: м. Одеса, Хаджибейський район, вул. Шота Руставелі, 7 (додається). Підставою видачі направлення для проведення вищезазначеного позапланового заходу є наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 15.01.2025 № 47 «Про погодження здійснення позапланового заходу державного архітектурнобудівельного контролю», наказ Управління від 21.01.2025 № 01-13/11ДАБК у відповідності до п.7-1 Порядку № 553, п.2 Постанови № 303 (додається). Предметом перевірки є дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимогам будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт. Під час виїзду на місце за адресою: м. Одеса, Хаджибейський район, вул. Шота Руставелі, 7, встановлено, що на земельній ділянці територіальної громади міста Одеси, не переданої у власність або оренду виконуються будівельні роботи з нового будівництва нежитлової будівлі орієнтовною площею забудови 397,0 кв.м. На момент виїзду збудовано два поверхи зі стінами, покрівлею та зовнішніми бетонними сходами, з заповненням віконних та дверних отворів. Під час проведення позапланової перевірки за адресою: м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_1 не було надано документи, що посвідчують право власності або оренду земельної ділянки, вихідні дані на проєктування двоповерхової нежитлової будівлі, розроблену та затверджену належним чином проектну документацію на будівництво вказаної будівлі, та документи, що дають право на виконання будівельних робіт на вищевказаній земельній ділянці з кадастровим номером 5110137300:49:003:0014. Таким чином, ОСОБА_1 на земельній ділянці територіальної громади міста Одеси (кадастровий номер 5110137300:49:003:0014), не переданої у власність або оренду виконуються роботи з нового будівництва двоповерхової нежитлової будівлі орієнтовною площею забудови 397,0 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, без розробленої та затвердженої проєктної документації та без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України № 3038, абз. 1, 2 п. 5 та п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року. Так, за результатами заходів державного архітектурно-будівельного контролю, Управлінням було складено: - акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 07.02.2025 № 000008; - протокол від 07.02.2025 про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до ч. 5 ст. 96 Кодекс України про адміністративні правопорушення; - протокол від 07.02.2025 про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до ч. 1 ст. 96 Кодекс України про адміністративні правопорушення; протокол від 07.02.2025 про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до ч. 12 ст. 96 Кодекс України про адміністративні правопорушення; протокол від 07.02.2025 про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до ч. 13 ст. 96 Кодекс України про адміністративні правопорушення; - припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 07.02.2025 № 007/25 (додається). Вищезазначені матеріали перевірки було отримано Позивачем, що підтверджується проставленим підписом ОСОБА_1 в місцях для підпису кожного документу. В протоколах зазначено дату та час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме 14.02.2025 о 12:00 годині у приміщенні Управління. 14.02.2025 уповноваженою посадовою особою Управління у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову № 004/25 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого ч. 1, ч. 5, ч. 12, ч. 13 ст. 96 Кодекс України про адміністративні правопорушення, накладено штраф у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Постанова № 004/25 від 14.02.2025 Позивачем до суду не оскаржувалась, накладене постановою адміністративне стягнення сплачено Позивачем у повному обсязі, про що свідчить копія квитанції № ПН 230 від 14.02.2025. З наведеного вбачається, що Позивач визнав факт вчинення ним виявлених в ході перевірки порушень вимог містобудівного законодавства та наявності вини у власних діях. З метою перевірки виконання вимог вищезазначеного припису на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 23.05.2025 № 900 «Про погодження здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю», наказу Управління від 27.05.2025 № 01-13/48ДАБК та направлення для проведення планового (позапланового) заходу Управління від 28.05.2025 № 000033 посадовою особою Управлінням з 09.06.2025 до 20.06.2025 проводилась позапланова перевірка виконання ОСОБА_1 вимог вищевказаного припису за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, ОСОБА_1 не виконала вимоги припису Управління про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 07.02.2025 № 007/25, а саме не було отримано в установленому законом порядку вихідних даних для проєктування нежитлової будівлі, не було розроблено та затверджено проєктну документацію на об`єкт будівництва, не забезпечено здійснення авторського та технічного наглядів на вказаному об`єкті, а також не отримано в установленому законом порядку права на виконання будівельних робіт та не знесено самочинно збудовану двоповерхову нежитлову будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, а також не було повідомлено Управління про виконання вимог вищевказаного припису, чим порушено пп. «а» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пп. 3 п. 11 та абз. 4 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 553 від 23.05.2011. 03.07.2025 уповноваженою посадовою особою Управління у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову № 032/25 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено штраф у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень. В строк, передбачений п. 22 Порядку № 553, а саме 03.07.2025 вищезазначена постанова під підпис була отримана Позивачем. Листом Управління від 01.08.2025 № 01-2/15-Д було звернуто до виконання постанову Управління від 03.07.2025 № 032/25 у зв`язку з набранням нею законної сили на підставі ст. 291 КУпАП (не передбачає зупинення виконання постанови Управління ДАБК ОМР за фактом її оскарження без забезпечення позову) та відсутності забезпечення позову на підставі ч. 4 ст. 150 КАСУ шляхом прийняття ухвали суду про зупинення виконання такої постанови, а не так, як безпідставно трактує Позивач, що начебто факт оскарження постанови до суду (подання позову) та інформування про це когось не у порядку, визначеному законодавством (тобто інформування когось будь-яким доступним способом, який сподобається Позивачу), тобто не на офіційну електронну адресу Відповідача (Управління, як органа), не шляхом подання заяви до канцелярії Відповідача (Управління) та не іншим шляхом на офіційну поштову адресу органу – Управління ДАБК ОМР. Після отримання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2025 № 522/15981/25 про відкриття провадження стосовно оскарженої постанови Управління – Управлінням листом Управління від 04.08.2025 № 01-2/15-Д на адресу виконавчої служби здійснено її направлення для врахування у виконавчому провадженні. Також зазначає, що враховуючи вручення постанови Позивачу в день її винесення – 03.07.2025 та відсутності відповідної ухвали суду про забезпечення позову про зупинення її дії – останнім днем оскарження такої постанови у встановленому порядку (враховуючи ст. 120 КАСУ) – є 14.07.2025, та відповідно до ст. 291 КУпАП днем набрання законної сили такої постанови є – 15.07.2025. Посилання Позивача у позові на начебто ІНФОРМУВАННЯ за телефоном посадову особу Управління 21.07.2025 ніяким чином не нівелює факту набрання чинності постановою Відповідача 15.07.2025. У подальшому, керуючись ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (цитування наведено нижче щодо пред`явлення до виконання виконавчого документу протягом трьох місяців) Управління листом (наведено вище) від 01.08.2025 звернулось до відповідної Виконавчої служби для виконання постанови у встановленому порядку. Ані у судовому, ані у досудовому порядку Позивачем не пред`явлено ухвалу суду про зупинення дії постанови Відповідача на підставі ч. 2 ст. 150 КАСУ. Таким чином, дії Управління щодо звернення до виконання прийнятої постанови, що набрала законної сили на підставі ст. 291 КУпАП, на 29 (двадцять дев`ятий) день є законними та відповідають ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в межах тримісячного строку). Підстав для не звернення оскарженої постанови Відповідачем до виконання Позивачем не надано.
11.09.2025 року та 23.09.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заяви чи клопотання від сторін.
08.09.2025 через систему «Електронний суд» до суду від представника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, який зареєстрований канцелярією суду 09.09.2025, посилаючись на те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі вимагають проведення судового засідання в порядку загального провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи.
09.09.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача до Одеського окружного адміністративного суду подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, а саме строку для подання відзиву та долучення відзиву у справі №420/27867/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними дій.
Процесуальні дії, вчинені судом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 року задоволено заяву представника відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про розгляд справи №420/27867/25 в порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» від 18.12.2025 року № 787, у зв`язку з довготривалою відсутністю головуючого судді Каравана Р.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 420/27867/25.
22.12.2025 року справа № 420/27867/25 за результатами автоматизованого розподілу була передана для розгляду судді Одеського окружного адміністративного суду Бутенку А.В.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Обставини справи.
03.07.2025 року начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєвим О.Р. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову № 032/25 по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В постанові зазначено, що вона набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а саме: 15.07.2025 року.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення з урахуванням положень статей 287-289 КУпАП.
ОСОБА_1 копію постанови отримала 03.07.2025 року, що підтверджується особистим підписом на сторінці 5 (п`ятій) вказаної постанови.
Не погоджуючись із постановою про адміністративне правопорушення № 032/25 від 03.07.2025 року позивач 14.07.2025 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
01.08.2025 року УДАБК ОМР на адресу Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено лист № 01-2/15-Д «Щодо примусового виконання постанови» в якому просив, на підставі п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.308 КУпАП, стягнути з громадянки ОСОБА_1 13600 грн. і перерахуати їх на поточний рахунок до місцевого бюджету.
04.08.2025 року заступником начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 78763463 щодо виконання постанови № 032/25 виданої 03.07.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь УДАБК ОМР штрафу в подвійному розмірі 13600 грн.
Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 78763463 від 04.08.2025 року була направлена сторонам виконавчого провадження 06.08.2025 року.
Також, 04.08.2025 року заступником начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн., постанову про стягнення виконавчого бору у розмірі 1360,00 грн. та постанову по арешт коштів боржника.
04.08.2025 року УДАБК ОМР на адресу Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено лист № 01-2/15-Д яким повідомлено про відкриття Приморським районним судом м. Одеси провадження у справі № 522/15981/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 032/25 від 03.07.2025 року.
27.08.2025 року заступником начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про зняття арешту з коштів у зв`язку із надходженням на рахунок орган ДС суми коштів, стягнених з боржника в розмірі 1329,00 грн.
Джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положенням про Управління державного архітектурнобудівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 04.12.2024 року № 2575-VIII передбачено, що Управління є виконавчим органом Одеської міської ради та створено відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів з метою здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності на території м. Одеси.
Відповідно до пп. 1.6 Положення № 2575-VIII, Управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства розвитку громад та територій України і Державної інспекції архітектури та містобудування України, іншими нормативно-правовими актами, Статутом територіальної громади міста Одеси, рішеннями Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, розпорядженнями міського голови, а також цим Положенням.
Згідно з п.п. 2.2.3 та 2.2.4 Положення № 2575-VIII, Управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проєктування об`єктів містобудування, проєктної документації щодо об`єктів, розташованих у межах м. Одеси.
Здійснює контроль за виконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Положеннями статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі – Закон № 3038-VI) встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:
1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;
2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;
3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;
б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом;
4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;
5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам норм і правил згідно із законодавством;
6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;
7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;
8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;
9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;
10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;
11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.
На одному об`єкті будівництва, який є предметом державного архітектурно-будівельного контролю, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складання протоколів про вчинення правопорушень та накладення штрафів можуть стосуватися кількох суб`єктів містобудування.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.
Забезпечення діяльності органу державного архітектурно-будівельного контролю та його працівників необхідними засобами здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому Законом України "Про адміністративну процедуру", до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до адміністративного суду.
Суб`єкт господарювання має право звернутися до адміністративного суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (далі – Порядок №533).
Так, відповідно до п.2 Порядку №533 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;
2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;
3) інших вимог, установлених законодавством.
Пунктом 7-1 Порядку №533 передбачено, що з метою розгляду отриманих звернень фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - звернення) при органі державного архітектурно-будівельного контролю утворюється комісія щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності (далі - комісія).
Комісія здійснює колегіальний розгляд звернень фізичних чи юридичних осіб.
Керівник органу державного архітектурно-будівельного контролю затверджує склад комісії та визначає її чисельність.
До складу комісії входять посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Комісія розглядає звернення протягом десяти робочих днів з дати їх надходження.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю не пізніше ніж за чотири дні до дня розгляду заяви повідомляє заявнику та замовнику про час і місце засідання Комісії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті зазначеного органу та додатково телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у зверненні) або з використанням електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у зверненні, доданих до нього документах).
Розгляд звернень здійснюється за участю заявника та замовника або їх представників.
Заявник, замовник та/або їх представники мають право надавати пояснення та подавати додаткові матеріали з питань, зазначених у зверненні, з обов`язковим відображенням відповідної інформації у протоколі.
У разі неявки замовника або його представника після належного їх повідомлення у спосіб, визначений абзацом шостим цього пункту, заява розглядається без його участі.
У разі неявки заявника розгляд заяви переноситься на іншу дату, про що замовник і заявник повідомляються у спосіб, визначений абзацом шостим цього пункту. У разі повторної неявки заява залишається без розгляду.
За результатами розгляду звернення комісія шляхом голосування приймає рішення, що оформлюється відповідним висновком.
Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше половини персонального складу комісії. У разі рівного розподілу голосів голос голови комісії є вирішальним.
Висновок комісії повинен обов`язково містити:
дату та місце проведення засідання комісії;
склад комісії, що здійснювала розгляд звернення, та результати голосування (“за”, “проти” чи “утримався”);
реквізити та суть звернення;
рекомендацію органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо обґрунтованості або необґрунтованості позапланової перевірки, а також необхідності її проведення на підставі звернення.
З урахуванням рекомендацій, наведених у висновку комісії, видається наказ за підписом керівника або уповноваженого заступника керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю про проведення позапланової перевірки.
Згідно з п.14 Порядку № 533 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний:
допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;
одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу;
виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Пунктом 17 Порядку № 533 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
У відповідності до п. 22 Порядку № 533 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.
Відповідно до абз.1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Так, відповідно до ст.ст. 298-299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Абзацом 1 ст. 300 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно зі ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.
Абзацом 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У відповідності до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі – Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.6 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Частинами 1- ст. 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
У відповідності до ч.4 ст. 2 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:
1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;
2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Так, примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII).
Згідно зі ст.10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
У відповідності до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів.
У силу вимог ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 ст.4 Закону №1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначаються такі відомості: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно до ч.4 цієї ж статті, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).
Згідно з ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Як передбачено ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець також зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.
Частиною 1 ст.28 Закону №1404-VIII визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, окрім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, а також повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п.1 - 4 ч.9 ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, вказаною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або ж надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Документи виконавчого провадження органам і особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.
За письмовим зверненням осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі (ч.2 ст.28 Закону №1404-VIII).
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:
1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;
2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;
3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;
4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;
5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);
6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;
7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;
8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;
9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;
10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";
11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.
За приписами ч.1 ст.38 Закону №1404-VIII, виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).
Відповідно до ч.2 цієї ж статті, про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Згідно зі ст. 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:
1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;
2) авансового внеску стягувача;
3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Статтею 56 Закону № 1404-VIII визначено, що Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Висновки суду.
Суд звертає увагу, що предметом розгляду у цій справі є правомірність дій начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради щодо направлення на примусове виконання до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови № 032/25 по справі про адміністративне правопорушення від 03.07.2025 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 6800,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 188-42 КУпАП. А також правомірність дій заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відкриття виконавчого провадження за постановою № 032/25 від 03.07.2025 року.
Щодо правомірності дій начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради щодо направлення на примусове виконання до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови № 032/25 по справі про адміністративне правопорушення від 03.07.2025 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 6800,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 188-42 КУпАП, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Невиконання законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виданих ними під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Надаючи ж оцінку діям начальника УДАБК ОМР суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно зі ст.299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
При цьому, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого ч.1 ст.307 цього Кодексу.
Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу встановлено ст.307 КУпАП, відповідно до ч.1 якої, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст.300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Стаття 308 КУпАП регулює примусове виконання постанови про стягнення штрафу, відповідно до якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03.07.2025 року начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради винесено постанову № 032/25 по справі про адміністративне правопорушення від 03.07.2025 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 6800,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 188-42 КУпАП.
Як зазначено у цій постанові, її копію позивач отримав 03.07.2025 року.
14.07.2025 року позивач звернувся до районного суду із позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 31.07.2025 року (справа № 522/15981/25) прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення..
Однак, незважаючи на зазначене вище, 01.08.2025 року начальник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернувся до Пересипського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове виконання постанови від 03.07.2025 року № 032/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 6800 грн.
Разом із тим, у даному випадку, постанова № 032/25 винесена 03.07.2025 року, відповідно до якої, позивач мав право або ж сплатити суму штрафу в добровільному порядку або оскаржити таку постанову в 15 денний строк з дня її отримання. Позивач скористався своїм правом на судове оскарження постанови та своєчасно звернувся до суду, про що зазначено в ухвалі Приморського районного суду м.Одеси від 31.07.2025 у справі №522/15981/25.
Таким чином, строки сплати суми штрафу в силу приписів КУпАП мали бути зупинені.
У такому випадку, виключно після набрання судовим рішенням Приморського районного суду м.Одеси законної сили та несплати суми штрафу позивачем в добровільному порядку у начальника УДАБК ОМР з`являється обов`язок направити до примусового виконання постанову від 03.07.2025 року № 032/25.
Проте, суд зазначає, що позивачем належним чином не повідомлено Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про оскарження постанови від 03.07.2025 року № 032/25.
Матеріалами справи підтверджено, що 01.08.2025 року УДАБК ОМР на адресу Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено лист № 01-2/15-Д «Щодо примусового виконання постанови» в якому просив, на підставі п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.308 КУпАП, стягнути з громадянки ОСОБА_1 13600 грн. і перерахувати їх на поточний рахунок до місцевого бюджету.
Суд звертає увагу, що станом на час направлення вищевказаного листа УДАБК ОМР не було обізнано про відкриття Приморським районним судом м.Одеси провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 31.07.2025 року УДАБК ОМР отримало 01.08.2025 року вже після направлення на адресу Пересипського ВДВС листа № 01-2/15-Д від 01.08.2025 року.
Вказану ухвалу було направлено листом УДАБК ОМР від 04.08.2025 року на адресу Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відсутність в діях начальника Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва Олександра Робертовича протиправності щодо направлення на примусове виконання постанови від 03.07.2025 року №032/25.
Щодо правомірності дій заступника начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відкриття виконавчого провадження за постановою № 032/25 від 03.07.2025 року, суд зазначає наступне.
Як стверджує позивач, державний виконавець був своєчасно оповіщений про те, що постанова, на підставі якої відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафу не набрала законної сили, оскільки оскаржується в судовому порядку.
Аналізуючи наведені вище положення законодавства в контексті цієї справи слід зазначити, що державний виконавець у визначений ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII строк приймає до примусового виконання виконавчий документ (тобто відкриває виконавче провадження), який містить відомості про набрання ним законної сили.
При цьому, обов`язку перевірки державним виконавцем відомостей про набрання виконавчим документом законної сили Закон №1404-VIII не містить.
Судом для вирішення спору враховано висновки Верховного Суду у постанові від 06.05.2020р. у справі №815/6844/17, відповідно до яких, органи ДВС і приватні виконавці у силу Закону №1404-VIII не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку, перевірки правильності заповнення найменувань сторін виконавчого провадження тощо. Так, отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.
До того ж, Верховний Суд у вказаній постанові дійшов висновку, що повернення виконавчого документу згідно з п.6 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виключно з підстав відсутності певних реквізитів (ідентифікаційного номеру тощо) неодноразово визнавалось Верховним Судом проявом «надмірного формалізму».
Отже, у державного виконавця, в даному випадку, відсутній обов`язок встановлений законодавством, перевіряти, зокрема, і наявність судового провадження.
Суд не вбачає підстав для відступу від зазначеної правової позиції.
Суд погоджується із тим, що державний виконавець, отримавши заяву стягувача про примусове виконання та виконавчий документ, що відповідає вимогам Закону №1404-VIII, має, встановлений ч.5 ст.26 Закону обов`язок, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа прийняти постанову про відкриття виконавчого провадження. Як уже зазначалося вище, отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.
Отже, станом на 04.08.2025 року констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам ст.4 Закону №1404-VIII, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови начальника УДАБК ОМР від 03.07.2025 року № 032/25 без прийняття до виконання та, в силу вимог закону, був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.
При цьому, слід наголосити, що відповідне повідомлення про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до органу (посадової особи), що її виніс, жодним чином не впливає на стан виконавчого провадження та права і обов`язки виконавця. За цих обставин, відсутні підстави для висновку про протиправність постанови від 04.08.2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 78763463.
З огляду на вказане постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2025 року ВП № 78763463 відповідає критеріям законності та обґрунтованості згідно з частиною другою статті 2 КАС України, при винесенні якої відповідач діяв на підставі, у спосіб та у межах повноважень, визначених законом.
З аналізу положень Закону №1404-VIII вбачається, що виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" може та повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".
Крім того, суд звертає увагу, що позивач звернулася до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із скаргою щодо винесення вищевказаних постанов, після відкриття державним виконавцем виконавчого провадження ВП № 78763463.
Отже, суд зазначає, що постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн., постанова про стягнення виконавчого бору у розмірі 1360,00 грн. та постанова по арешт коштів боржника від 04.08.2025 року, винесені у межах виконавчого провадження ВП № 78763463 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», та у спосіб і порядок визначений виконавчим документом.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити позивача з Державного реєстру боржників, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що виключення боржника з Єдиного реєстру боржників відбувається на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження. 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 27.08.2025 року заступником начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим О.Ю. винесено постанову про зняття арешту з коштів у зв`язку із надходженням на рахунок органу ДВС суми коштів, стягнутих з боржника в розмірі 15329,00 грн.
Разом з тим, виконавче провадження ВП № 78763463 не закінчено, тому відсутні підстави для виключення позивача із Державного реєстру боржників. 
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про передчасність вищевказаних позовних вимог в цій частині.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.
В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.
В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Голдер проти Сполученого Королівства», згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.
Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази, зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Розподіл судових витрат.
Згідно з вимогами ст.139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (вул. Артура Савельева, буд. 6, м. Одеса, 65062, код ЄДРПОУ 40199728), Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Заболотного Академіка, буд.38А, м.Одеса, 65025, код ЄДРПОУ 41405348) про визнання протиправними дій – відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.