БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.04.2026
Справа № 497/575/26
Провадження № 2/497/965/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року            м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря - Мунтянової В.Р.
без участі сторін, 
розглянувши, у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2026 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сахарова Н.М. звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить суд постановити рішення, яким визнати за позивачем  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0298089, в землях, які перебували у КСП «Дружба» села Виноградне Болградського району Одеської області, розміром 3.076 умовних кадастрових гектарів, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997 р., як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Свої вимоги позивач мотивує тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0298089, в землях, які перебували у КСП «Дружба» села Виноградне Болградського району Одеської області, розміром 3.076 умовних кадастрових гектарів, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997 року. Спадкоємцем померлої є її дочка ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину фактом вступу в управління майном, але не оформила своїх спадкових.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 . Спадкоємцями померлої є її чоловік та її дочка у рівних частках, які фактом спільного проживання зі спадкодавцем прийняли спадщину але не оформили спадкових прав.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 . Спадкоємцем померлого є його дочка, ОСОБА_1 , яка прийняла та частково оформила спадщину, що відкрилася після смерті батька. 
Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті як матері, так і батька на частки сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0298089, в землях, які перебували у КСП «Дружба» села Виноградне Болградського району Одеської області, розміром 3.076 умовних кадастрових гектарів, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997р.
Позивач звернулася до нотаріуса та за її заявою були заведені спадкові справи, але нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на сертифікат, у зв`язку з тим, що оригінал сертифікату втрачений і спадкоємець не може надати його для оформлення спадщини.
Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 05.03.2026 року відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 16.04.2026 року о 10:00 годині (а.с.22), про що були повідомлені сторони по справі (а.с.23).
Цією ухвалою суд також витребував у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених: 
- щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , № 214/2025,
- щодо майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , № 215/2025,
- щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Дана ухвала суду виконана приватним нотаріусом та  копії спадкових справ надійшли до суду 23.03.2026 року.
У підготовче засідання 16.04.2026 року:
- позивач не прибула, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлена відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.23). На адресу суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с.162);
- представник позивача, будучи належним чином повідомленою (а.с.23), не прибула. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність і у відсутність позивача. Наполягала на позовних вимогах (а.с.163);
- відповідач не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.23). Надіслав на електронну пошту суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність (а.с.24-26).

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. 

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини, а саме між сторонами виник спір із правовідносин, що виникають зі спадкових прав.

Судовим розглядом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке було видане Виноградненською сільською радою Болградського району Одеської області 29 березня 2001 року, актовий запис № 13 (а.с.7).
Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) розміром 3.076 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997 року, виданий на підставі рішення Болградської районної державної адміністрації №258 від 23.04.1997 року), яка перебувала у КСП «Дружба» села Виноградне Болградського району Одеської області (а.с.10). 
Згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №28 від 23.02.2026 року (а.с.16) ОСОБА_4 , 1921 року народження на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та якій належало право на земельну частку (пай) розміром 3.076 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997року, виданий Болградською районною державною адміністрацією). 
На ім?я померлої на підставі вищезазначеного сертифіката Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку (пай) не видавався. Земля в натурі не виділялась
Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 , шляхом вступу в управління спадковим майном, яка була постійно зареєстрована разом зі спадкодавцем в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №38 від 27.02.2026 року (а.с.11).
А відтак, спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , родинні відносини підтверджуються: 
- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00041495703, реєстрація актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.13),
- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 00042051165 про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_6 (а.с.14),
- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану 00041494259 про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_7 (а.с.15).
За результатами отриманої відповіді від приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлої  ІНФОРМАЦІЯ_7 , не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру  (а.с.28-29). 
На час відкриття спадщини діяв ЦК Української РСР 1963 року.
Згідно положень цього кодексу:
- статті 524 - спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.
- статті 525 - часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
- статті 526 - місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.
- статті 527 - спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
- статті 529 - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
- статті 548 - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
- статті 549 ЦК - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
А відтак спадкоємець ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управляння майном, але не оформила спадщину на земельну частку (пай) розміром 3.076 в умовних кадастрових га.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) 20 вересня 2023 року (а.с.8). 
Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) розміром 3.076 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997року, виданий Болградською районною державною адміністрацією), яка перебувала у КСП «Дружба» села Виноградне Болградського району Одеської області (а.с.12). 
Спадщину після смерті ОСОБА_2 , прийняв її чоловік ОСОБА_8 та донька ОСОБА_1 , шляхом постійного проживання та реєстрації разом зі спадкодавцем в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №38 від 27.02.2026 року (а.с.11).
А відтак, спадкоємцями за законом першої черги після смерті  ОСОБА_2 є:
- чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , шлюбні відносини підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громади про державну реєстрацію шлюбу, який був укладений 06 лютого 1988 року виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 4 (а.с.15)
- донька ОСОБА_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження доньки серії НОМЕР_3 , виданим повторно 26.10.2023 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису № 21 (а.с.12), які були постійно зареєстровані разом зі спадкодавцем в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №38 від 27.02.2026 року (а.с.11).

За результатами вивчення копії спадкової справи №214/2025, заведеної 18.07.2025 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (а.с.33-67) вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася 18.07.2025 року донька спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34), 24.09.2025 їй було видано: 
- свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 3709 державним нотаріусом Агбун М.І. на частку на земельну частку (пай) розміром 1,2409 в умовних кадастрових га розташованої на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області кадастровий номер 5121481400:01:002:0017 (а.с.63), 
- свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 3710 державним нотаріусом Агбун М.І. на частку на земельну частку (пай) розміром 1,125 в умовних кадастрових га розташованої на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області кадастровий номер 5121481400:01:001:2606 (а.с.64).
А відтак, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину прийняли спадкоємці за законом:
- чоловік померлої  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , 
- донька померлої  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
які успадкували кожен по 1/2 частки на право на земельну частку (пай) розміром 3.076 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997року, виданий Болградською районною державною адміністрацією). 

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) 29 липня 2022 року (а.с.9).
Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входило право на 1/2 частку на земельну частку (пай) розміром 3.076 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997року, виданий Болградською районною державною адміністрацією), яка перебувала у КСП «Дружба» села Виноградне Болградського району Одеської області (а.с.10), яку померлий успадкував після смерті дружини, але не оформив належним чином своє право на спадщину.
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його донька  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження доньки серії НОМЕР_3 , виданим повторно 26.10.2023 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису № 21 (а.с.12), яка була постійно зареєстрована разом зі спадкодавцем в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №38 від 27.02.2026 року (а.с.11).
Згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №38 від 27.02.2026 року ОСОБА_3 , на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).
За результатами вивчення копії спадкової справи №215/2025, заведеної 18.07.2025 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с.68-161) вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася 18.07.2025 року рідна донька спадкодавця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34), інші спадкоємці відсутні. 
03.06.2009 року спадкодавець ОСОБА_3 склав заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на все належне йому майно де б воно не було та з чого воно б не складалося, який був зареєстрований в реєстрі за № 199 (а.с.75)
Окрім цього позивач оформила свідоцтва про право на спадщину на земельну частку пай, розміром 0,2419 га та 1,2049, що належали ОСОБА_3 (а.с.5157) 
А відтак,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом проживання і реєстрації разом зі спадкодавцем набув право на 1/2 частку на земельну частку (пай) розміром 3.076 в умовних кадастрових га сертифікат серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997року, виданий Болградською районною державною адміністрацією) належну спадкодавцю ОСОБА_3 та остання отримала право (1/2+1/2)на зазначену земельну ділянку. 

Щодо можливості успадкування права на земельну частку (пай) суд зазначає наступне:
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). 
Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.
Пунктом 17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності в 2002 році передбачено, що відповідно до формулювань Указу Президента України від 08 серпня 1993 року № 720/95 слід розуміти, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчувальне значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку (пай) та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.
Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-VІ (надалі Закон) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.
Статтею 1 Закону визначено коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), а саме: 
- колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; 
- громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом…
Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Згідно ст. 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Частиною другою цієї статті визначено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Стаття 3 Закону визначає підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) 
Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. 
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). 
Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). 
У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. 
Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. 
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Пунктами 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Приймаючи рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду від 06.09.2021 року № 562/3535/18 де зазначено, що: «Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».
Суд також приймає до уваги правові висновки викладені Верховним Судом з цього питання у постановах від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19).
Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_4 , будучи членом КСП «Дружба», мала право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689 від 28.11.1997 року, виданий Болградською районною державною адміністрацією, який підтверджує належність ОСОБА_4 права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» Болградського району Одеської області, розміром 3.076 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Це право після її смерті успадкувала донька ОСОБА_2 , а після її смерті це право успадкували її чоловік ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 в рівних частках по 1/2 частини як спадкоємці за законом першої черги.
Таким чином, право позивача ОСОБА_1 на спадщину у вигляді земельної частки (паю) знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи, адже позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняла спадщину шляхом постійного проживання з батьками в одному домоволодінні та шляхом подачі заяв приватному нотаріусу. 

Правовідносини з приводу спадщини регулюються відповідними нормами ЦК України.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.
Положеннями ст.ст.1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
А відтак, ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину і успадкувала право на земельну частку (пай) в землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба»» с.Виноградне Болградського району Одеської області в розмірі 3.076 умовних кадастрових гектарах, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Разом з цим право позивача ОСОБА_1 порушено, оскільки вона позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати у повному обсязі свої спадкові права, хоча володіє всіма необхідними законними підставами для цього, оскільки за час свого життя батьки не оформили належним чином своє право на спадщину на земельну частку (пай) 3.076 умовних кадастрових гектара, що розташована у селі Виноградне Болградського району Одеської області. 
При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання за нею права в порядку спадкування на земельні частки (пай) є обґрунтованими та підлягають задоволенню,.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 5129 від 18.06.2018 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , право на:
-1/2 частину земельної частки (пай) в землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, розміром 3.076 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689, виданий на ім`я ОСОБА_4 ), як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері  ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-1/2 частину земельної частки (пай) в землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, розміром 3.076 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ОД № 0298089, реєстраційний номер 689, виданий на ім`я ОСОБА_4 ), як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 

Інформація про сторін:
Позивач  ОСОБА_1 :  АДРЕСА_2 , телефон НОМЕР_7 

Представник позивача ОСОБА_9 :  АДРЕСА_3 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_10 

Відповідач Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області: 68720, Одеська область, Болградський район, с. Кубей, вул. Усенська, буд. 16-А, ел.пошта: cubei1809@ukr.net, +380681950870, (04846) 35735

Суддя          С.В.Кодінцева