П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/24202/25	

Перша інстанція: суддя Бабенко Д.А.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :
21 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не нарахування та невиплати йому пенсії по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісті за особливих обставин», через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити йому пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісті за особливих обставин», починаючи з квітня 2024 року - через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з квітня 2025 року отримує пенсію по втраті годувальника. Позивач звернувся до органу ПФУ із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити пенсію за період з квітня 2024 року – внесення відомостей про батька як особи, зниклої безвісті, до Реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин. Однак відповідач відмовив у виплаті пенсії за минулий період, з посиланням на те, що дата виникнення права на призначення пенсії по втраті годувальника ним визначено відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що у разі призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника пенсія призначається з дня смерті годувальника у разі, якщо звернення про призначення пенсії надійшло не пізніше 12 місяців з дня смерті, в іншому випадку - з дня звернення з заявою про призначення пенсії. Також, Закон № 1058 визначає право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника у разі, якщо годувальника визнано особою зниклою безвісти за особливих обставин. У такому разі право на призначення пенсії виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи. При цьому, зазначена норма права не містить таких особливостей, як можливість призначення пенсії з дня визнання особи зниклою безвісти у разі звернення з заявою не пізніше 12 місяців з дати надання особі відповідного статусу. Така особливість застосовується виключно до пенсій, призначених у зв`язку зі смертю годувальника.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що у разі, якщо годувальник має правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на призначення пенсії виникає після присвоєння відповідного правового статусу. У такому разі пенсія призначається з дня звернення з заявою про призначення пенсії і виплата пенсії припиняється після скасування відповідного правового статусу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає з адресою: АДРЕСА_1 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.11.1995.
ОСОБА_2 , учасник бойових дій, є особою, яка зникла безвісті на території бойових дій (під час воєнних дій), дата набуття статусу особи, зниклої безвісті – 21.03.2024, що підтверджується витягом з Реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20240324-1359 від 24.03.2024, виданого Міністерством внутрішніх справ України
ОСОБА_1 з 09.04.2025 призначено пенсію у разі втрати годувальника. 
На звернення позивача, відповідач листом повідомив, що за заявою від 09.04.2025 та наданими документами, позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника, та її розмір встановлено на рівні 5 592,62 грн. Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин — 21.03.2024. Отже, дата права призначення пенсії – 09.04.2025 року, визначена пенсійним органом відповідно до норм чинного законодавства.
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з дати, починаючи через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовано положеннями Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі і вище - Закон № 1058-IV).
Статтею 9 Закону № 1058-IV, передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пунктом 4 статті 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.
Згідно частин першої, другої 2 статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.
Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Судова колегія враховує, що питання призначення позивачу пенсії у зв`язку із втратою годувальника не є спірним в межах розгляду даної справи, в той час як дослідженню підлягає дата, з якої така пенсія має виплачуватись ОСОБА_1 .
Відповідно до абзацу 2 пункту 3 частини першої статті 45 Закону № 1058, у членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, призначається на період, протягом якого така особа зберігає цей правовий статус. 
Виплата такої пенсії припиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відмітки про встановлення місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків особи, зниклої безвісти або зниклої безвісти за особливих обставин.
Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що позивач має право на отримання пенсії по втраті годувальника, яка повинна виплачуватись з дня, після спливу одного місяця з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, батько позивача ОСОБА_2 , учасник бойових дій, є особою, яка зникла безвісті на території бойових дій (під час воєнних дій), дата набуття статусу особи, зниклої безвісті – 21.03.2024, що підтверджується витягом з Реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20240324-1359 від 24.03.2024, виданого Міністерством внутрішніх справ України 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що право на отримання пенсії у позивача виникло через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, тобто з 22.04.2024 року.
Посилання апелянта на те, що ним вірно призначено пенсію по втраті годувальника позивачу, а саме з дня звернення за призначенням пенсії, колегія суддів вважає помилковим, оскільки приписами ч.1 та ч.2 ст.45 Закону № 1058 чітко визначено період, на який призначається пенсія у зв`язку із втратою годувальника в даному випадку, а саме – з дня, який наступає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин по перше число місяця, наступного за місяцем внесення до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відмітки про встановлення місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків особи, зниклої безвісти або зниклої безвісти за особливих обставин, тобто на період, протягом якого така особа зберігає цей правовий статус.
За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період, який наступає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення його батька до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, а саме з 22.04.2024 року.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 25 липня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька
Суддя: О.В.Джабурія
Суддя: К.В.Кравченко