Справа № 286/607/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Кулініча Я. В. , 
з секретарем Шалига А.Ю., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2026 представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений 24.06.2021 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблений відповідний актовий запис №1025 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.06.2021 року. 
Мотивуючи тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну дитину – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Подружні відносини між сторонами припинені. Вони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Вважає, що їх сім`я розпалася та збереження шлюбу неможливе, тому має намір його розірвати. Надання строку на примирення не потребує.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.
Представник відповідача надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, надати подружжю шестимісячний строк для примирення та зупинити провадження у справі до закінчення його строку, оскільки це необхідно в інтересах малолітнього сина, який дуже любить батька та бажає зростати у повній сім`ї, а розірвання шлюбу без спроби примирення може завдати дитині психологічної травми.
Представник позивача надала відповідь на відзив, в якому просить відмовити відповідачу у зупиненні розгляду справи та призначенні подружжю строку для примирення 6 місяців, позовні вимоги задовільнити та розірвати шлюб, зазначає, що позивач категорично не погоджується з наданням строку для примирення, вважає, що представник відповідача зловживає своїм процесуальним правом, адже наміру зберегти сім`ю у неї немає. Сторони до моменту звернення до суду вже вживали заходи щодо примирення, але це не дало жодних позитивних результатів, у зв`язку з цим сторони вже більше двох років проживають окремо та мають нові стосунки. Розірвання шлюбу між сторонами не вплине на обсяг їхніх батьківських прав та обов`язків щодо спільної дитини, а також не перешкоджатиме забезпеченню належних умов для її гармонійного фізичного, духовного та морального розвитку. Сторони незалежно від факту припинення шлюбних відносин залишаються батьками дитини. Сам по собі факт наявності спільної дитини не є підставою для примушування одного з подружжя до збереження шлюбу, оскільки шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому його подальше існування всупереч волі одного із подружжя є неприпустимим. 
Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.06.2021 (а.с.5). 
Від шлюбу мають дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.08.2021 (а.с.6). 
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Щодо надання подружжю строку для примирення суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.
Крім того, слід зазначити, що статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Беручи до уваги категоричне заперечення представника позивача щодо надання строку на примирення подружжю та її пояснення, з яких вбачається, що сторонами вже вживались заходи щодо примирення, але це жодних позитивних результатів не дало, сторони вже більше двох років проживають окремо та мають нові стосунки.
При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства, суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді представника позивача на примирення, суд вважає, що відсутні підстави для надання строку на примирення.
Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.
Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1331,20 грн., але стягнути їх з відповідача представник позивача не просила. 
Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст.24, 55, 56, 110, 111, 112 СК України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 24.06.2021 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1025, розірвати.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:	  	Я.  В.  Кулініч