Справа № 157/2097/25
Провадження № 1-кп/162/59/2026

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року селище Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника відділу «Служби у справах дітей» Камінь-Каширської міської ради Волинської області, педагога ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
представника сектору ювенальної превенції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_8 , 
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17 листопада 2025 року за № 12025030530000616, щодо 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Камінь-Каширський Волинської області, тимчасово зареєстрований у АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, студента Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, непрацюючого, неодруженого, несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною першою статті 361 Кримінального кодексу України (далі – КК),
встановив:
ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, маючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою заволодіння грошовими коштами власників банківських рахунків, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, маючи достатні знання та навики у сфері роботи електронно-обчислювальної техніки, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж о 19 годині 54 хвилини 31 січня 2025 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, за допомогою неправдивого повідомлення, розміщеного в месенджері «Телеграм», що містило фішингове посилання, отримав реквізити банківської картки № НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_9 , емітованої у АТ КБ «Приватбанк», а саме: номер карти, термін дії карти та секретний СVV/CV2 код. Після цього, ОСОБА_4 , використовуючи вказану конфіденційну фінансову інформацію, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19 години 54 хвилини 31 січня 2025 року, з метою отримання можливості здійснення банківських операцій від імені ОСОБА_9 , здійснив прив`язку вищевказаної банківської картки до мобільного додатку «Apple Pay» на своєму стільниковому телефоні марки «Iphone 12 Pro Мах» та отримав несанкціоновану можливість здійснення банківських операцій по картці потерпілого ОСОБА_9 . Надалі ОСОБА_4 в період часу з 19 години 54 хвилини по 20 годину 09 хвилин 31 січня 2025 року, перебуваючи у приміщенні аптеки «Подорожник Київ», що розташоване на площі Культури, 13 у місті Камінь-Каширський Волинської області, використовуючи технологію бездротового зв`язку малого радіусу дії (NFC), на власному стільниковому телефоні несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) банківської системи АТ КБ «Приватбанк», за допомогою якої здійснюється обслуговування банківських рахунків клієнтів та здійснив зняття коштів і оплату товарів з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_9 .
ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, використовуючи конфіденційну фінансову інформацію, одержану за допомогою неправдивого повідомлення, розміщеного в месенджері «Телеграм», що містило фішингове посилання, з метою отримання можливості здійснення банківських операцій від імені ОСОБА_9 , використовуючи мобільний додаток «Apple Pay», встановлений на стільниковому телефоні марки «Iphone 12 Pro Max», який був у його користуванні, та до якого було здійснено прив`язку реквізитів банківської картки потерпілого, в період часу з 19 години 54 хвилини по 20 годину 09 хвилин 31 січня 2025 року, перебуваючи у приміщенні аптеки «Подорожник Київ», що розташоване на площі Культури, 13 у місті Камінь-Каширський Волинської області, здійснив покупку із зняттям готівки на загальну суму 41727,85 гривень. 
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю, розкаюється у скоєному. Показав, що на початку 2025 року його товариш ОСОБА_10 через месенджер «Телеграм» познайомив його з хлопцем з Одеси на ім`я ОСОБА_11 . Згодом ОСОБА_11 надав йому реквізити банківської картки з СVV/CV2 кодом та надіслав код підтвердження для здійснення прив`язки банківської картки до стільникового телефону обвинуваченого та попросив зняти усі кошти на картковому рахунку. Ввечері 31 січня 2025 року в аптеці «Подорожник» у місті Камінь-Каширський декількома трансакціями ОСОБА_4 зняв кошти з картки, при цьому купуючи якісь товари. Гроші на суму понад 40 тисяч гривень перерахував ОСОБА_11 через термінал АТ «ПУМБ». При призначенні покарання ОСОБА_4 просив врахувати, що він має самостійні заробітки і здатний заплатити штраф. 
За згодою сторін кримінального провадження інші докази судом не досліджувались. Передбачені частиною третьою статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) наслідки судом роз`яснено.
Таким чином, дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за частиною четвертою статті 190, частиною першою статті 361 КК. 
Вирішуючи питання про покарання, суд бере до уваги таке. 
Відповідно до частини другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Згідно з частинами першою, другою статті 65 КК суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
Згідно з частинами першою, другою статті 66 КК при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: 1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; 2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; 2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; 3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; 4) вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності; 5) вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; 6) вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; 7) вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого; 8) вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності; 9) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 99 КК штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення. Розмір штрафу, в тому числі за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлюється судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану неповнолітнього в межах до п`ятисот встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальне правопорушення за частиною четвертої статті 190 КК відноситься до категорії тяжких злочинів, за частиною першою статті 361 КК – до кримінальних проступків.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до обвинувального акта обвинуваченому не інкримінувались і судом не встановлені. 
До обставини, що пом`якшують покарання, суд відносить вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. 
По місцю попереднього навчання з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року у Камінь-Каширському вищому професійному училищі ОСОБА_4 характеризувався виключно позитивно. 
Скарг чи заяв на неправомірну поведінку обвинуваченого за місцем проживання у місті Камені-Каширському не надходило. 
Згідно з актом обстеження умов проживання ОСОБА_4 проживає у двокімнатній квартирі по АДРЕСА_2 з матір`ю. Сім`я матеріально забезпечена, умови проживання ОСОБА_4 хороші. 
З досудової доповіді Камінь-Каширсьбкого районного сектору № 1 філії Державної установи «Центру пробації» у Волинській області, вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінено як низький. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. 
Отже, суд виснував, що за частиною четвертою статті 190 КК із застосуванням статті 69 КК ОСОБА_4 необхідно призначити більш м`яке покарання, не зазначене у санкції цієї статті, у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за частиною першою статті 361 КК з врахуванням частини другої статті 99 КК -- штраф розміром 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Остаточне покарання призначити на підставі частини першої статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувались. 
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК. При цьому суд звертає увагу, що вилучені в обвинуваченого стільниковий телефон, ноутбук, банківські картки відповідно до обвинувального акта не є знаряддями чи засобами вчинення кримінального правопорушення. 
Враховуючи наведене, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 361 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 :
- за частиною четвертою статті 190 Кримінального Кодексу України із застосуванням частини першої статті 69 Кримінального кодексу України, інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції цієї статті – у виді штрафу розміром 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень; 
- за частиною першою статті 361 Кримінального кодексу України із застосуванням частини другої статті 99 Кримінального кодексу України – у виді штрафу розміром 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
На підставі статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за цим вироком у виді штрафу розміром 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Скасувати арешт та повернути у повне розпорядження ОСОБА_4 речові докази: чотири банківські картки; стільниковий телефон «Iphone 12 Pro Мах», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картою оператора ПрАТ «ВФ України» НОМЕР_4 ; ноутбук «Asus» моделі FA507. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Волинського апеляційного суду. 

Суддя ОСОБА_1