Справа № 450/5641/25  Провадження № 2/450/729/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого – судді Добош Н.Б.
при секретарі Хамуляк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про предмет спору: стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання чи до досягнення дітьми двадцятитрьохрічного віку,-
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача): Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб 18 липня 2003 року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2014 даний шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати з матір`ю, ОСОБА_1 , та саме вона здійснювала утримання та догляд за дітьми. Починаючи з 2013 року батько дітей, ОСОБА_2 , перестав приймати участь в їх утриманні, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2015 року у справі №450/1691/15-ц, ОСОБА_2 було зобов`язано до сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний час, кожен з дітей досягнув повноліття, зокрема, ОСОБА_3 досягнув повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний момент, позивач вимушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, оскільки після досягнення дітьми повноліття – стягнення аліментів з відповідача було припинено. Варто зазначити, що навчання обох дітей у вищих навчальних закладах тягне за собою понесення витрат на його оплату, а також витрат пов`язаних із навчанням. При цьому, відповідач не бажає добровільно брати участь у їх матеріальному забезпеченні, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду із позовною заявою. Відповідно до довідки виданою Національним університетом «Львівська політехніка» №368 від 14.07.2025 року, ОСОБА_4 , є студенткою І (першого) курсу денної форми навчання рівня вищої освіти Бакалавр Інституту ІМФН. Закінчує навчання 30 червня 2028 року. Відповідно до довідки, виданої Львівською філією Європейського університету від 18.11.2025 року, ОСОБА_3 , дійсно є студентом 2 курсу заочної форми навчання факультету «Інформаційних систем та технологій» освітнього рівня «Бакалавр» Європейського університету IV рівня акредитації. Спеціальність: F3 Комп`ютерні науки. Початок навчання: 01 вересня 2025. Термін закінчення навчання: 30 червня 2028. На даний момент, фактично усі витрати на утримання дітей несе позивачка, ОСОБА_1 , в той же час батько, ОСОБА_2 , добровільно коштів не надає, участі в утриманні дітей не бере. При цьому, навчання на денній формі позбавляє дочку, ОСОБА_4 , можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги від батьків. Також, слід зазначити, що син ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з ІІІ групи з дитинства. Відповідно до графи «висновок про умови та характер праці» довідки МСЕК: продовжити навчання. При сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини. Враховуючи той факт, що діти позивача продовжують навчання у вищих навчальних закладах, а син потребує регулярних обстежень та тривалого лікування, оскільки є особою з інвалідністю, відтак потребують матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітніх дітей, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на період навчання у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви до моменту закінчення ними навчання.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. 
У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відповідач не подав відзиву на позовну заяву.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.02.2004 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками значаться ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.05.2007 року ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками значаться ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що рішенням Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2014 шлюб між сторонами було розірвано. 
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Ч.1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Відповідно до положень п.20 ППВС «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином, віку, який перевищує 18 років але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до довідки виданою Національним університетом «Львівська політехніка» №368 від 14.07.2025 року, ОСОБА_4 , є студенткою І (першого) курсу денної форми навчання рівня вищої освіти Бакалавр Інституту ІМФН. Закінчує навчання 30 червня 2028 року. Відповідно до Договору №31-5 від 09.08.2024 року про навчання в Національному університеті «Львівська політехніка»: Національний університет «Львівська політехніка», предметом договору є навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», фінансування навчання здійснюється за рахунок фізичних та/або юридичних осіб.
Відповідно до Договору про навчання №22008/25пз від 18.08.2025 року Львівська філія Приватного вищого навчального закладу «Європейський університет», з однієї сторони, та ОСОБА_3 , який/а діє на підставі повної цивільної дієздатності, з другої сторони, уклали цей Договір про навчання про наступне: Університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання ОСОБА_3 . Загальна вартість освітньої послуги за строк, передбачений п. 1.4. цього Договору, не включає за проживання в гуртожитку, додаткові освітні послуги та становить 63 0000 гривень. Відповідно до довідки, виданої Львівською філією Європейського університету від 18.11.2025 року, ОСОБА_3 , дійсно є студентом 2 курсу заочної форми навчання факультету «Інформаційних систем та технологій» освітнього рівня «Бакалавр» Європейського університету IV рівня акредитації. Спеціальність: F3 Комп`ютерні науки. Початок навчання: 01 вересня 2025 р. Термін закінчення навчання: 30 червня 2028 р.
Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною екпертною комісією ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності (строк 01.03.2026), у графі "висновок про умови та характер праці" зазначено "продовжити навчання".
Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Враховуючи встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином сторін, на день звернення до суду не досяг 23 років, навчається в заочній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Також, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою сторін, на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається в денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу суд не встановив наявності обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків стосовно повнолітнього сина та доньки, які продовжують навчатися.
Отже, з урахуванням вищевказаного, враховуючи те, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, те, що позивачем доведено, що їх син та донька досягли повноліття та продовжують навчання, при цьому сам факт такого навчання суд пов`язує з необхідністю надання батьками матеріальної допомоги дитині, вказані витрати є доведеними, виходячи з засад розумності та справедливості, інтересів дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина та доньки, як повнолітніх дітей, що продовжують навчання до закінчення навчання чи до досягнення нимм двадцяти трьохрічного віку, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку. 
Крім того, стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Згідно ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 3 ч. 2ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертоїст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правової допомоги від 14.11.2024р., акт виконаних робіт від 20.02.2026, платіжна інструкція від 26.02.2026.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу стороною позивача підтверджено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.
Стягувати з з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня звернення до суду 27.11.2025 і до припинення навчання, або до досягнення ними 23 (двадцяти трьох) років за умови продовження навчання.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 

Суддя	Н.  Б.  Добош