Справа № 464/2104/26
пр.№ 2-а/464/28/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу № 464/2104/26 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 6848847 від 17 березня 2026 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; закрити провадження у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.
Ухвалою судді від 31 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову, так як оскаржувана постанова є обґрунтована та винесена на підставі та в порядку визначеному законодавством.
На підставі п.10 ч.1 ст.4 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Як регламентовано ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
17 березня 2026 року о 04 годині 05 хвилин під час несення служби в умовах дії правового режиму комендантської години екіпажем патрульної поліції у складі інспектора взводу № 1 роти 3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Стасюка Тараса Олеговича було зупинено транспортний засіб марки BMW 3301, д.н.з. « НОМЕР_1 », який здійснював рух із порушенням встановлених обмежень.
Під час перевірки документів було встановлено особу водія - гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому в ході спілкування та перевірки інформації за допомогою системи ІПНП встановлено, що останній не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, а також відсутній чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що с прямим порушенням вимог Правил дорожнього руху України та свідчить про свідоме ігнорування встановлених законом обов`язків водія.
Крім того, у подальшому було встановлено, що пред`явлене посвідчення водія з ознаками підробки, серійний номер «S00651524V», вилучено в порядку, передбаченому законодавством, та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12026035580000149 від 17.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, що додатково підтверджує відсутність у позивача законного права на керування транспортним засобом 
Таким чином, у ході безпосереднього виявлення правопорушення інспектором було встановлено факт порушення вимог п. 2.1 «а» та п. 2.1 «г» Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.
За результатами дослідження всіх обставин справи, оцінки наявних доказів у їх сукупності, інспектором було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6848847 від 17.03.2026 року, якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн за більш значуще правопорушення, при цьому копію постанови Позивач отримав на місці розгляду справи під підпис, що відповідає вимогам ст. 285 КУпАП.
Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та регулюють порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух».
Відповідно до п. п. 1.1.-1.5. ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.10. ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно п. 2.1. а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 2.4. ПДР України визначено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1. вказаних правил. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» із змісту якої видно, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Згідно з частиною 2 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом або передача керування транспортним засобом особі, яка не мас права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водійське посвідчення, або посвідчення водія – це документ, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
На вимогу інспектора гр. ОСОБА_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії і в подальшому було виявлено, що посвідчення водія згідно з інформаційної системи ІПНП - відсутнє. Щодо пред`явленого посвідчення водія з серійним помером «S00651524V», СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026035580000149 від 17 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області про арешт майна від 23.03.2026 року накладено арешт на майно, а саме: посвідчення водія з серійним номером «S00651524V», виданого на ім`я ОСОБА_2 .
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення с: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми і розгляду.
За таких обставин, відповідачем доведено факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не мас права керування таким транспортним засобом, бо відсутнє водійське посвідчення.
Відповідно до п. 2.1. «г» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена карта») - це укладений договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Позивач до категорії водіїв, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування не відноситься і поліс страхування у нього був відсутній.
Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не мас при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для себе та інших учасників дорожнього руху, суд переконаний, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а тому дійшов висновку залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, 

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення, а постанову серії ЕНА № 6848847 від 17 березня 2026 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за ч.2 ст.126 КУпАП – залишити без змін.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.
Рішення набирає законної сили в порядку ст.272 КАС України.

Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , 
відповідач Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне рішення суду складено 21 квітня 2026 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.250 КАС України.

Суддя Галина ШАШУРІНА