Справа №345/440/26 
Провадження № 2/345/949/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
23.04.2026 р. м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Сухарник І.І.
за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.04.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» («Кредитодавець», «Позивач») і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1375-4110 («Кредитний договір»).
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 20000,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 14 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 2,50 % в день.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1375-4110 від 03.04.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви. В подальшому, Відповідач порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. 
Станом на 29.12.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 133500,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 20000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 113500,00 гривень,
Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 60000,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 73500,00 гривень. 
Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 20000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 53500,00 гривень; що разом становить 73500,00 гривень, а також судовий збір 2662,40 гривень.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення на сайті суду. 
23.04.2026 від представника відповідача судом отримано письмові пояснення у справі, в яких зазначено наступне. На підтвердження факту видачі кредиту Кредитодавець додає до позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів (Довідка про перерахування суми кредиту та Квитанція про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи). Водночас ця квитанція не містить жодних реквізитів отримувача. Єдині відомості про отримувача, зазначені у квитанції — «MASTERCARD 516874*43». Наведене безумовно не свідчить про надання даних кредитних коштів саме Відповідачці.
Також представник відповідача звертає увагу, що у розділі 2 «Предмет Договору» Договору про відкриття кредитної лінії в таблиці обчислення вартості кредиту, яка міститься в п. 2.3, зазначено про те, що датою видачі кредиту є 03.04.2024 р., останній календарний день першого базового періоду – 16.04.2024 р., сума кредиту складає 20000,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом – 7000,00 грн, а разом до сплати підлягає 27000,00 грн. Згідно п. 4.8 Договору базовий період складає 14 календарних днів. Тобто, вартість кредиту обчислено за 14 днів користування кредитними коштами. Згідно 4.12 Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі – Строк кредитування). Надання додаткових грошових коштів Позичальнику у рахунок Кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює Строк кредитування. Дата повернення (виплати) Кредиту 27.01.2025 року
Представник відповідача вважає, що кредитодавець усвідомлено передбачив в договорі два різних строки кредитування та суперечливі положення щодо повернення суми кредиту та реальної вартості кредиту з метою нараховувати та вимагати сплати процентів за користування кредитними коштами за максимально можливий період. Зазначення в кредитному договорі двох різних строків кредитування призвело до неясності такої умови договору, як строк кредитування, що в даному випадку слід тлумачити проти того, хто їх написав, а тому підстави для стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором після закінчення первинно обумовленого 14-денного строку кредитування – відсутні. Тому сторона відповідача визнає позов частково.
Крім того, 23.04.2026 від представника відповідача судом отримано додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що умови договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1 % є нікчемними в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Як наслідок, розмір заборгованості Відповідачки підлягає повному перерахунку, а Позивачем розмір заборгованості Відповідача належним чином не доведений і не підтверджений. У зв`язку з цим, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не прибув, однак представник відповідача в додаткових письмових поясненнях просила суд розглянути справу у відсутності сторони відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що 03.04.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» («Кредитодавець», «Позивач») і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1375-4110 («Кредитний договір»).
Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Роздруківка Кредитного договору разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом та Таблицею споживчого кредиту додано до позовної заяви.
Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С5296, для підписання Кредитного договору №1375-4110 від 03.04.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 20000,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 14 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 2,50 % в день. Базовий період – проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.
Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що в кредитному договорі зазначено два різні строки кредитування, оскільки договором чітко визначено, що строк кредитування – 300 днів, а базовий період (проміжки часу, протягом яких має здійснюватися оплата) 14 днів не є строком кредитування.
Також 12.04.2025 між сторонами було укладено додаткову угоду (№1) до договору про відкриття кредитної лінії №1375-4110 від 03.04.2024, згідно якої сума докредитування становить – 2500,00 грн. Інші умови договору не змінено. 
Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Таким чином на підтвердження факту видачі кредиту Кредитодавець додає до цієї Позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів (Довідка про перерахування суми кредиту та Квитанція про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи).
Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про недоведеність отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки отримання кредитних коштів підтверджується зазначеними документами. Крім того, відповідачем не заперечується факт отримання кредиту.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Відповідач здійснював оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1375-4110 від 03.04.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви.
Згідно розрахунку заборгованості, який долучено до позовної заяви, станом на 29.12.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 133500,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 20000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 113500,00 гривень. З даного розрахунку вбачається, що 03.04.2024 відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 20000,00 грн; 12.04.2024 відповідачу надано додаткові кредитні кошти в розмірі 2500,00 грн. Відсотки нараховувалися протягом 300 днів за відсотковою ставкою 2,5% в день. Також протягом квітня-червня 2024 року відповідачем були здійснені часткові оплати: 8 оплат на загальну суму 39000,00 грн (2500,00 грн було зараховано на погашення тіла кредиту, 36500,00 грн було зараховано на погашення процентів по кредиту).
Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором.
Дослідивши долучений позивачем розрахунок заборгованості, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Кредитний договір №1375-4110 був укладений 03.04.2024, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому пункт 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. 
Тому позивач мав право нараховувати відповідачу відсотки за період з 03.04.2024, виходячи з максимальної денної процентної ставки 1 %.
Розрахунок по кредиту наступний: 
-03.04.2024 відповідачу надано кредит в сумі 20000,00 грн,
-за період з 03.04.2024 по 11.04.2024 (9 днів) відповідачу мали бути нараховані відсотки за ставкою 1% в день (200,00 грн) на загальну суму 1800,00 грн,
-11.04.2024 відповідачем оплачено 7000,00 грн, з яких 1800,00 грн має бути зараховано на погашення відсотків, а решту 5200,00 грн має бути зараховано на погашення тіла кредиту. Залишок тіла кредиту – 14800,00 грн (2000,00-5200,00),
-12.04.2024 відповідачу надано додатковий кредит в сумі 2500,00 грн. Залишок тіла кредиту – 17300,00 грн (14800,00+2500,00),
-за період з 12.04.2024 по 01.05.2024 (20 днів) відповідачу мали бути нараховані відсотки за ставкою 1% в день (17300,00 * 1% = 173,00 грн) на загальну суму 3460,00 грн (173,00 * 20),
-01.05.2024 відповідачем оплачено 10000,00 грн, з яких 3460,00 грн має бути зараховано на погашення відсотків, а решту 6540,00 грн має бути зараховано на погашення тіла кредиту. Залишок тіла кредиту – 10760,00 грн (17300,00-6540,00),
-за період з 02.05.2024 по 16.05.2024 (15 днів) відповідачу мали бути нараховані відсотки за ставкою 1% в день (10760,00 * 1% = 107,60 грн) на загальну суму 1614,00 грн (107,60 * 15),
-16.05.2024 відповідачем оплачено 7500,00 грн, з яких 1614,00 грн має бути зараховано на погашення відсотків, а решту 5886,00 грн має бути зараховано на погашення тіла кредиту. Залишок тіла кредиту – 4874,00 грн (10760,00-5886,00),
-16.05.2024 відповідачем оплачено 7500,00 грн, з яких 1614,00 грн має бути зараховано на погашення відсотків, а решту 5886,00 грн має бути зараховано на погашення тіла кредиту. Залишок тіла кредиту – 4874,00 грн (10760,00-5886,00),
-за період з 17.05.2024 по 05.06.2024 (20 днів) відповідачу мали бути нараховані відсотки за ставкою 1% в день (4874,00 * 1% = 48,74 грн) на загальну суму 974,80 грн (48,74 * 20),
-05.06.2024 відповідачем оплачено 2600,00 грн, з яких 974,80 грн має бути зараховано на погашення відсотків, а решту 1625,20 грн має бути зараховано на погашення тіла кредиту. Залишок тіла кредиту – 3248,80 грн (4874,00 -1625,20),
-за період з 06.06.2024 по 07.06.2024 (2 дні) відповідачу мали бути нараховані відсотки за ставкою 1% в день (3248,80 * 1% = 32,49 грн) на загальну суму 64,98 грн (32,49 * 2),
-07.06.2024 відповідачем оплачено 2000,00 грн, з яких 64,97 грн має бути зараховано на погашення відсотків, а решту 1935,02 грн має бути зараховано на погашення тіла кредиту. Залишок тіла кредиту – 1313,78 грн (3248,80 -1935,02),
-за 08.06.2024 (1 день) відповідачу мали бути нараховані відсотки за ставкою 1% в день (1313,78 * 1% = 13,14 грн) на загальну суму 13,14 грн,
-08.06.2024 відповідачем оплачено 1000,00 грн, з яких 13,14 грн має бути зараховано на погашення відсотків, а решту 989,86 грн має бути зараховано на погашення тіла кредиту. Залишок тіла кредиту – 326,92 грн (1313,78 - 989,86),
-за період з 08.06.2024 по 12.06.2024 (5 днів) відповідачу мали бути нараховані відсотки за ставкою 1% в день (326,92 * 1% = 3,27 грн) на загальну суму 16,35 грн (3,27 * 5),
-12.06.2024 відповідачем оплачено 7900,00 грн, таким чином борг по тілу кредиту та відсотках оплачено повністю.
З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідачем повністю оплачено свої зобов`язання згідно кредитного договору №1375-4110 від 03.04.2024 року (тіло кредиту та відсотки), суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, то витрати по оплаті судового збору залишаються за позивачем. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 141, 258, 259, 265, 268, 279 ЦПК України суд, -
у х в а л и в:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Головуючий