Справа 206/3817/25 
Провадження 2/206/121/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року        м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпро у складі:
головуючого судді       Малихіної В.В., 
за участі секретаря судового засідання    Тимченко Ю.А.,
позивача        ОСОБА_1 ,
представника позивача     Коростельова С.В.,
представника відповідача     Пелих Я.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозхова Олександра Миколайовича до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів щодо визнання недійсним одностороннього правочину, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року на адресу Самарського районного суду міста Дніпра надійшов позов Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів щодо визнання недійсним одностороннього правочину, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначається, що відповідач, керуючись вимогами частини першої статті 15 Закону про «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65 (далі-Положення № 65), внутрішніми документами Банку з питань фінансового моніторингу, з урахуванням результатів здійснених заходів належної перевірки, моніторингу ділових відносин та фінансових операцій, повідомив позивача про прийняте 09.06.2025 р. рішення про відмову від підтримання ділових /відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору (далі-Рішення про відмову) у зв`язку з: встановленням неприйнятно високого рівня ризику / ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/подання інформації з метою введення в оману Банк. При цьому, Банком не було надано жодного рішення, пояснення, будь-якої іншої інформації, крім переліку всіх можливих таких підстав. Тільки 24.06.2025 року від Банку надійшла відповідь на всі звернення Приватного виконавця, в якій було зазначено, що «Чинне законодавство України не встановлює обов`язку для Банку надавати більш детальні пояснення стосовно зазначених дій». В силу вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації доходів банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в т.ч. шляхом розірвання договорів. При цьому право банку відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є абсолютним, а умовним, таким, що залежить від настання певних визначених Законом обставин. Як вбачається із повідомлення Банку від 10.06.2025 року, при прийнятті рішення про відмову від підтримання ділових/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору не було визначено конкретну обставину, яка стала підставою для прийняття такого рішенння. Разом з тим, відповідачем було заблоковано доступ позивача в систему для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24, накладено арешти на рахунки позивача та заблоковано грошові кошти на рахунках позивача як суб`єкта незалежної професійної діяльності – приватного виконавця. Позивач посилається на ті обставини, що строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів. Відповідно до абз.3 ч.12 ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Таким чином, правомірність блокування доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 та до карткового рахунку є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки.
Позивач посилається на ті обставини, що недотримання відповідачем вищевказаних вказаних вимог законодавства призвело до заблокування доступу позивачу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 та його карткових рахунків, не зважаючи на неодноразові звернення позивача, відповідачем не було вчинено дій, направлених на відновлення доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 та розблокування карткових рахунків. 
Також, оскільки своїми діями по блокуванню рахунків та відмові від підтримання ділових відносин відповідач заявив всім клієнтам і партнерам позивача, а також передав до НБУ відомості, що діяльність позивача нібито не відповідає вимогам закону, такі дії безумовно негативно вплинули на ділову репутацію позивача як приватного виконавця, і тому підлягають відшкодуванню з боку відповідача в повному обсязі.
Аналізуючи негативний вплив на свою ділову репутацію, а також період часу, коли Приватний виконавець не має можливості здійснювати в повному обсязі свою професійну діяльність, а саме з 20.05.2025 року і по сьогоднішній день, Приватний виконавець оцінює моральну шкоду, а саме шкоду, завдану його діловій репутації, в розмірі 300 000,00 грн., яка підлягає стягненню в повному обсязі з Відповідача.
Також позивач посилається на ті обставини, що тривалий період часу, кожен боржник по виконавчих провадженнях, який має намір оплатити заборгованість по рахункам отримує відмову в банку про можливість здійснити платіж за такими реквізитами. Кожен стягувач, який має намір сплатити авансовий внесок (або додаткову винагороду передбачену законом) виконавцю – позбавлений можливості зробити це з підстав відмови банку в обслуговувані такого рахунку. Пенсійний фонд України (який здійснює відрахування по пенсіям боржників), ряд товариств та установ (які здійснюють відрахування заробітних плат боржників) не мають змоги тривалий час проводити такі платежі, оскільки незаконні дії Відповідача перешкоджають цьому. 
Всі ці установи, організації та особи отримують єдину підставу відмови в проведені платежів – розрив ділових відносин з отримувачем платежу. Оскільки для відновлення обставин які існували на момент порушення права позивача, потрібно поінформувати велику кількість учасників виконавчого провадження, тому для відновлення порушеного права Позивач потребує спеціального захисту – зобов`язання відповідача публічно спростувати інформацію про розрив ділових відносин з позивачем та публічно проінформувати про відновлення операцій за рахунками Приватного виконавця.
Публічне інформування (про відновлення операцій по рахункам) та спростування інформації (про розрив ділових відносин) можливо в офіційних друкованих засобах масової комунікації такі як Голос України та Вісті Придніпров`я.
Просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним односторонній правочин, вчинений АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" щодо розірвання Договору банківського обслуговування з Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича; визнати незаконними дії АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" по блокуванню доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 та рахунків, що відкриті на ім`я Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича; зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" усунути перешкоди приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозову Олександру Миколайовичу у доступі до послуг Банку шляхом: 1) розблокування доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для бізнесу; 2) відкриття поточних та спеціальних рахунків (в кількості, з призначенням та у всіх відповідних валютах, що були відкриті на ім`я приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича станом на 09.06.2025 року); зняття всіх обмежень (арешт, блокування видаткових операцій, тощо) по користуванню банківськими рахунками приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ; відновлення доступу в особистому кабінеті до виписок по всім рахункам (відкритим і закритим) за всі роки починаючи з моменту відкриття рахунків; зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" публічно спростувати інформацію про розрив ділових відносин з Позивачем та публічно поінформувати назагал про відновлення операцій за рахунками Позивача шляхом публікації в газеті «Голос України» та/або «Вісті Придніпров`я», або на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» (www.privatbank.ua) оголошення наступного змісту: «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" СПРОСТОВУЄ інформацію про розрив ділових відносин з приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем та ІНФОРМУЄ про відновлення операцій за рахунками відкритими на ім`я останнього»; стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" на користь Приватного виконавця виконавчого Дніпропетровської області ОСОБА_1 моральну шкоду, а саме шкоду, завдану його діловій репутації, в розмірі 300 000,00 грн.; стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" на користь держави судовий збір; стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" на користь Приватного виконавця виконавчого Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 10.07.2025 року задоволено копотання позивача про забезпечення позову.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 11.07.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача надіслав на адресу суду письмові пояснення, відповідно до яких заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначила, що за результатом проведеного аналізу фінансових операцій, діяльності, інформації про клієнта приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича, АТ КБ «Приватбанк» було встановлено, що діяльність клієнта є підозрілою. Як наслідок, у зв`язку з наявністю підстав вважати, що обслуговування позивача, характер або наслідки його фінансових операцій можуть нести реальну або потенційну небепеку використання Банку з метою легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, щодо приватного виконавця Сивокозова О.М., прийнято рішення про встановлення неприйнятно високого рівня ділових відносин та відмову від ділових відносин шляхом розірвання договору та закриття рахунків. Закриття поточних рахунків позивача та перерахування залишківкоштів було здійснено банком також на підставі особистої заяви позивача. Таким чином, правочин вчинений АТ КБ «Приватбанк» з дотриманням вимог законодавства про фінансовий моніторинг. Щодо вимог про моральну шкоду, зазначає, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями банку та стражданнями позивача, у зв`язку з чим такі вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного.
В обґрунтування позову позивач зазначає та судом встановлено, що 20.05.2025 року посадовими особами АТ КБ «Приватбанк» було заарештовано рахунок приватного виконавця Сивокозова О.М. № НОМЕР_1 , який призначений для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам.
Блокування рахунку Приватного виконавця відбулось на підставі рішення Державної служби фінансового моніторингу України від 20.05.2025 року про зупинення видаткових операцій по рахунку № НОМЕР_1 клієнта банка ОСОБА_2 , Приватний виконавець, ІПН НОМЕР_2 , на строк 7 днів, з 21.05.2025 по 29.05.2025 включно. 
Банк на запит Національного банку повідомив, що на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2025 у справі 761/17726/25, Банком було накладено арешт на грошові кошти ТОВ «ДАЙМОНД ПЕЙ» (код ЄДРПОУ 40169405), що знаходяться на транзитному рахунку № НОМЕР_3 .
При цьому, як зазначив Банк, по рахунку № НОМЕР_4 обмеження відсутні. 
Жодних пояснень, документів або підтверджень Банком надано не було. В цей же день було заблоковано доступ Приватного виконавця до рахунків та до інтернет-банкінгу Приват24, заблоковані всі грошові кошти, що знаходились на рахунках, в тому числі і на депозитному рахунку Приватного виконавця IBAN НОМЕР_1 .
21.05.2025 року Позивач звернувся до Відповідача із листом в якому зазначив, що:
«Рахунки приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, РНОКПП НОМЕР_2 заблоковано.
В особистому кабінеті Приват24 підстава блокування рахунків приватного виконавця - не зазначена. Звернувшись до особистого менеджера в АТ КБ «Приватбанк», менеджер також не надала інформацію про підстави, з яких рахунки приватного виконавця заблоковано.
Відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником є приватний виконавець Сивокозов Олександр Миколайович, РНОКПП НОМЕР_2 - не має.
Прошу, терміново повідомити мене про підстави з яких заблоковано рахунки приватного виконавця Сивокозова Олександр Миколайовича, РНОКПП НОМЕР_2 та надати копію документів, що стали підставою для блокування моїх рахунків.».
22.05.2025 року Позивач повторно звернувся до Відповідача із листом, в якому зазначив, що: «Станом на 22.05.2025 року Банк продовжує чинити протиправні дії та не розблокував рахунок № НОМЕР_1 , який призначений для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам, Банк продовжує порушувати права на здійснення професійної діяльності Приватного виконавця, порушує права стягувачів, які не можуть отримати стягнуті за виконавчими провадження кошти на їх користь, права боржників, виконавчі провадження яких немає можливості завершити, через не перераховані кошти в межах виконавчих проваджень.
Тобто, АТ КБ «ПриватБанк» станом на 22.05.2025 року, через неправомірні та некомпетентні дії працівників Банку блокує роботу Приватного виконавця. Більше того, через неправомірне та безпідставне блокування рахунку, Приватний виконавець змушений порушувати норми Закону України «Про виконавче провадження» щодо строків перерахування стягнутих коштів.
З урахуванням викладених обставин Приватний виконавець повторно вимагає: негайно припинити порушення прав та негайно припинити протиправні дії щодо блокування рахунку, розблокувати рахунок № НОМЕР_1 , який призначений для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам, на якому станом на 22.05.2025 року знаходяться кошти стягувачів.».
03.06.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь, в якій зазначило: «Акціонерне товариство комерційний банк “ПриватБанк” (далі - Банк) за результатами розгляду звернень №5440 від 21.05.2025, №5441 від 21.05.2025, №5498 від 22.05.2025, №5692 від 27-05-2025 р. щодо обмеження операцій по рахунку НОМЕР_1 повідомляє наступне.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення” №361-IX (далі – Закон) банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.
Згідно з ч.1 ст.7 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.
Відповідно до ч.1 ст.23 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення операцій, якщо вони є підозрілими.
Як зазначалось у відповіді Банку від 22-04-2025 р. №20.1.0.0.0/7-250411/76040 за фінансовою операцією від 09-04-2025 на суму 183 634 155.19 грн, одержувачем за якою є ОСОБА_1 , Приватний виконавець, ІПН НОМЕР_2 , зупинку продовжено на підставі рішення Державної служби фінансового моніторингу України (далі - ДСФМУ) №233- РЗ/2025 від 21.04.2025 року у відповідності до абз.3 ч.9 ст.23 Закону. 20.05.2025 банк отримав рішення ДСФМУ про зупинення видаткових операцій по рахунку № НОМЕР_1 клієнта банка ОСОБА_2 , Приватний виконавець, ІПН НОМЕР_2 , на строк 7 днів, з 21.05.2025 по 29.05.2025 включно. 30.05.2025 у зв`язку з неотриманням рішення про продовження зупинення видаткових фінансових операцій по рахунку № НОМЕР_1 , зазначеному у рішенні ДСФМУ від 20.05.2025 про зупинення видаткових фінансових операцій, видаткові операції по рахунку № НОМЕР_1 були поновлені банком.».
Відповідач зазначив, що блокування рахунку Приватного виконавця відбулось на підставі рішення Державної служби фінансового моніторингу України від 20.05.2025 року про зупинення видаткових операцій по рахунку № НОМЕР_1 клієнта банка ОСОБА_2 , Приватний виконавець, ІПН НОМЕР_2 , на строк 7 днів, з 21.05.2025 по 29.05.2025 включно. 
Позивач посилається на ті обставини, що вказане рішення ДСФМУ від 20.05.2025 року, як і інші рішення Банку стосовно рахунків Позивача, так і не були надані Позивачу.
Разом із цим доступ Приватному виконавцю до рахунку було відновлено тільки після численних скарг Позивача до Національного банку України.
10.06.2025 року на адресу позивача надійшло повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку. Так, із вказаного повідомлення вбачається, що Банк, керуючись вимогами частини першої статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»,  Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65 (далі-Положення № 65), внутрішніми документами Банку з питань фінансового моніторингу, з урахуванням результатів здійснених заходів належної перевірки, моніторингу ділових відносин та фінансових операцій, повідомляє про прийняте 09.06.2025р. рішення про відмову від підтримання ділових /відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору (далі-Рішення про відмову) у зв`язку з: встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/подання інформації з метою введення в оману Банк.
Таким чином приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М., отримавши повідомлення про відмову, був позбавлений можливості перевірити підстави, які стали причиною відмови у обслуговувані, та як наслідок позбавлений можливості усунути можливі ризики, оскільки, навіть не знав, що саме стало цією підставою.
Внаслідок прийнятого рішення про відмову достроково за ініціативою банку розриваються укладені договори банківського обслуговування/депозитні (вкладні) договори та договори з метою отримання інших банківських послуг (продуктів), що не передбачають відкриття поточних рахунків, та закриваються поточні/депозитні та інші рахунки після здійснення завершальних операцій.
Відповідачем було заблоковано доступ позивача в систему для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24, накладено арешти на рахунки позивача та заблоковано грошові кошти на рахунках позивача як фізичної особи, позивача як фізичної особи-підприємця та позивача як суб`єкта незалежної професійної діяльності - приватного виконавця.
З вищевикладеного вбачається що спір у справі стосується питання правомірності розірвання відповідачем договору банківського обслуговування в односторонньому порядку з ініціативи банку.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, шо не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Згідно з частинами першою і другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначив способи здійснення захисту цивільних права та інтересів судом.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.2 ст.1075 ЦК України, банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка, зокрема, у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та в інших випадках, встановлених договором або законим.
Відповідно до ч.1 ст.10, ч.2 ст.11 Закону «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у т.ч. шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.
Оцінювання ризиків клієнтів суб`єктом первинного фінансового моніторингу здійснюється за відповідними критеріями, зокрема за типом клієнта, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, і видом товарів, послуг, які клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний також здійснювати переоцінку ризиків клієнтів, з якими встановлені ділові відносини, а також в інших випадках, встановлених законодавством, не рідше ніж один раз на рік з метою її підтримання в актуальному стані та документувати результати оцінки чи переоцінки ризиків.
Суд відзначає, що у Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 06.12.2019 №361-IX (який був чинним станом на час складення повідомлення) питання відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин, проведення фінансової операції врегульовано у ст. 15, згідно з якою суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі:
- якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;
- встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей;
- подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу;
- виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою;
- якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції.
У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено.
Згідно з п.п. 3.1.1.5.1, 3.1.1.6.2.1, 3.1.1.6.2.8 Умов та правил надання банківських послуг банк має право припинити відносини із клієнтом у разі встановлення йому неприйнятно високого ризику за результатами оцінки/переоцінки ризику відповідно до законодавства у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Банк може відмовити клієнту в обслуговуванні рахунку у випадках, передбачених чинним законодавством України, у т.ч. нормативно-правовими актами Національного банку і договором банківського обслуговування. Банк має право відмовитися: від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у т.ч. шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання необхідних документів. Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 910/14158/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 910/21320/17, від 27 березня 2019 року у справі № 922/2224/18. 
Також за змістом статті 11 Закону № 361-IX суб`єктам первинного фінансового моніторингу, що є фінансовими установами, забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки та встановлювати кореспондентські відносини з банками-оболонками, а також з банками та іншими фінансовими установами - нерезидентами, щодо яких відомо, що вони підтримують кореспондентські відносини з банками-оболонками.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати кожен із заходів належної перевірки.
Обсяг дій при здійсненні кожного із заходів належної перевірки визначається суб`єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням ризик-профілю клієнта, зокрема рівня ризику, мети ділових відносин, суми здійснюваних операцій, регулярності або тривалості ділових відносин.
Належна перевірка здійснюється у разі:
- встановлення ділових відносин (крім ділових відносин, встановлених на підставі договорів страхування за видами страхування, що не передбачають здійснення страхової виплати в разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та/або досягнення застрахованою особою певного віку, визначеного в такому договорі, за якими клієнтом є фізична особа та загальний страховий платіж не перевищує 27 тисяч гривень або його сума еквівалентна зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті; а також крім встановлення ділових відносин, які виникають на підставі договорів про участь в лотереї, за умови, що розмір ставки гравця не перевищує 5 тисяч гривень);
- наявності підозри;
- здійснення переказів (у тому числі міжнародних) без відкриття рахунка на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень, або суму, еквівалентну зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості, але є меншою за суму, передбачену частиною першою статті 20 цього Закону;
- проведення фінансової операції з віртуальними активами на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень;
- виникнення сумнівів у достовірності чи повноті раніше отриманих ідентифікаційних даних клієнта;
- проведення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтами, якщо сума фінансової операції дорівнює або перевищує суму, визначену частиною першою статті 20 цього Закону.
Залежно від рівня ризику проведення фінансової операції належна перевірка клієнта здійснюється також у разі проведення ним кількох фінансових операцій, що можуть бути пов`язані між собою, на загальну суму, що дорівнює або перевищує суму, визначену частиною першою статті 20 цього Закону.
Ідентифікація та верифікація клієнта здійснюються до встановлення ділових відносин, вчинення правочинів (крім випадків, передбачених цим Законом), проведення фінансової операції, відкриття рахунка.
З метою неперешкоджання звичайній діловій практиці верифікація клієнта може здійснюватися за необхідності під час встановлення ділових відносин. У такому разі здійснення верифікації має бути завершене якнайшвидше після першого контакту з клієнтом, за умови здійснення ефективного управління ризиками легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Верифікація клієнта також може бути здійснена після відкриття рахунка, але до проведення по ньому першої фінансової операції.
Верифікація здійснюється також в інших випадках, установлених Національним банком України для суб`єктів первинного фінансового моніторингу, за якими він відповідно до цього Закону здійснює державне регулювання і нагляд.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а державні органи, державні реєстратори зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідно до законодавства інформацію, що стосується здійснення належної перевірки. Зазначена інформація подається безоплатно. Порядок подання інформації визначається Кабінетом Міністрів України.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі офіційних документів або інформації, отриманої з офіційних та/або надійних джерел (якщо інше не передбачено цим Законом), здійснювати верифікацію.
Офіційні документи мають бути чинними (дійсними) на момент їх подання та включати всі необхідні ідентифікаційні дані. Копії офіційних документів, крім нотаріально засвідчених, на підставі яких суб`єкт первинного фінансового моніторингу здійснив верифікацію, засвідчуються в порядку, встановленому суб`єктом державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Законувиконує функції державного регулювання та нагляду за відповідним суб`єктом первинного фінансового моніторингу.
Частиною 17 загаданої статті встановлено, що нормативно-правовими актами суб`єктів державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконують функції державного регулювання і нагляду за суб`єктами первинного фінансового моніторингу, визначаються:
- порядок здійснення агентом ідентифікації та верифікації клієнтів;
- порядок використання інформації щодо ідентифікації, верифікації клієнтів, встановлення їх кінцевих бенефіціарних власників та вжиття заходів з верифікації їх особи, а також інформації щодо мети та характеру майбутніх ділових відносин, отриманої від третьої особи, яка є суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до вимог цього Закону або вживає подібні за змістом заходи, підлягає відповідному нагляду відповідно до законодавства країни реєстрації такого суб`єкта та діє від свого імені.
За змістом статті 12 Закону № 361-IX суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати посилені заходи належної перевірки щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високим.
Суб`єкти державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконують функції державного регулювання і нагляду за відповідними суб`єктами первинного фінансового моніторингу, можуть визначати обставини, за яких здійснюються посилені заходи належної перевірки, та дії, що повинні вживатися суб`єктами первинного фінансового моніторингу за таких обставин.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 361-IX суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі:
- якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;
- встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей;
- подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу;
- виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою;
- якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції.
Згідно з пунктом 31 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» здійснення оцінки ризику передбачає встановлення рівня ризику клієнта з урахуванням таких основних складових ризику: ризику за типом клієнта, ризику послуги, яку клієнт отримує від банку, та географічного ризику.
Відповідно до пункту 60 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк стосовно клієнтів високого ризику/неприйнятно високого ризику з метою зменшення виявлених ризиків зобов`язаний: 1) здійснювати поглиблену перевірку клієнта/представника клієнта [у тому числі щодо кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) клієнта]; 2) уточнювати інформацію в строки, визначені в пункті 62 цього розділу; 3) уживати інших заходів відповідно до Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів банку і Програми управління комплаєнс-ризиком. У разі встановлення факту належності клієнтів банку - учасників, вигодоодержувачів фінансової операції до публічних осіб, до осіб близьких або пов`язаних з публічними особами, банк зобов`язаний забезпечити здійснення первинного фінансового моніторингу таких фінансових операцій у порядку, визначеному для клієнтів високого ризику.
За приписами пункту 64 вказаної вище постанови банк зобов`язаний: визначити соціальний статус клієнта фізичної особи (працевлаштований/безробітний, пенсіонер, студент тощо); оцінити фінансовий стан клієнта; оцінити репутацію клієнта; встановити факт належності/неналежності клієнта - фізичної особи, до публічної особи, до особи близької або пов`язаної з публічними особами; визначити (виявити) ризик клієнта та здійснити його оцінку.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ «Критеріїв ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» затверджених наказом Міністерства фінансів України від 08 липня 2017 року № 584 суб`єкт самостійно визначає та відображає у внутрішніх документах з питань фінансового моніторингу метод та порядок оцінки ризику з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта. Суб`єкт періодично переглядає власні критерії ризику, а також заходи з управління ризиками з метою їх актуалізації та врахування змін, які відбулися в діяльності самого суб`єкта та в законодавстві у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
У пункті 1 розділу VІ Критеріїв передбачено, що критерії ризику для фінансових операцій, які можуть мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, визначені у додатку 2 до цих Критеріїв. Суб`єкт самостійно може визначати додаткові критерії ризику для фінансових операцій з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта. У разі виявлення суб`єктом фінансової операції, яка може мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, суб`єкт вживає всіх необхідних заходів для з`ясування, чи підлягає така фінансова операція внутрішньому фінансовому моніторингу. Суб`єкт самостійно визначає, які критерії ризику (крім критеріїв, передбачених Законом, нормативно-правовими актами відповідного суб`єкта державного фінансового моніторингу) використовуються ним під час встановлення ділових (договірних) відносин, а які - у процесі подальшого обслуговування клієнтів з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта.
Пункт 2 Додатку №2 Критеріїв передбачає, що критерії ризику для фінансових операцій, які можуть мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення для суб`єктів, крім банків, при наданні клієнту будь-яких послуг, зокрема у випадках очевидної невідповідності вхідних/вихідних платежів дійсному призначенню платежу.
Поряд із цим, суд зазначає, що право банку відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є абсолютним, а умовним, таким, що залежить від настання певних визначених Законом обставин.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі №910/21320/17, від 29.04.2020 року у справі №910/3245/19.
Водночас, за переконанням суду, надані відповідачем до суду документи жодним чином не підтверджують існування правових підстав для встановлення позивачу неприйнятно високого ризику та не підтверджують проведення процедури про відмову від встановлення ділових відносин/відкриття рахунку у відповідності до вимог закону. Інших доказів на підтвердження своє правової позиції Банком до суду не представлено. 
Таким чином суд приходить до висновку що відсутні підстави вважати, що позивач вчиняв платіжні операції, які містять ознаки здійснення ризикової діяльності у сфері фінансового моніторингу або наявності у банківських операціях позивача ознак відмивання доходів.
В силу вимог чинного законодавства такі обставини не дають підстав для припинення (розірвання) банком договірних відносин з клієнтом в односторонньому порядку.
Також згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1, 3 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Отже суд приходить до висновку, що одностороння відмова відповідача від договору банківського обслуговування укладеного з позивачем є незаконною, оскільки підстави для встановлення відповідного рівня ризику були відсутні, розірвання договору з позивачем у такий спосіб порушує його права, правочин з розірвання цього договору відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України є недійсним.
Також, позивач посилається на те що повторно з 09.06.2025 року відповідачем було заблоковано доступ позивача в систему для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24, накладено арешти на рахунки позивача та заблоковано грошові кошти на рахунках позивача як фізичної особи, позивача як фізичної особи-підприємця та позивача як суб`єкта незалежної професійної діяльності - приватного виконавця.
Відповідно до ч.1-3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.
Відповідно до ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.
Відповідно до ч.1-3 ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України.
У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно.
Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум.
Відповідно до абз.1-3 ч.9 ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій. Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.
Відповідно до абз.3 ч.12 ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.
Отже, правомірність блокування доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для бізнесу та рахунків що відкриті на ім`я приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки. 
Враховуючи недотримання відповідачем вищевказаних вказаних вимог законодавства та дотримання позивачем законодавства, за наслідками яких було заблоковано його доступ до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для бізнесу та рахунків що відкриті на ім`я приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О,М., не зважаючи на неодноразові звернення позивача, відповідачем не було вчинено дій, відповідно до встановлених законом строків, направлених на відновлення доступу до вказаної системи та розблокування рахунків.
Також суд констатує що відповідач не надав власну Програму управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу, що містить критерії встановлення неприйнятно високого ризику, наявність якої передбачена Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України №417 від 26.06.2015 р.
У матеріалах справи відсутнє рішення банку щодо встановлення неприйнятно високого ризику за результатами висновку та переоцінки ризику діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М.. 
Також суд приймає до уваги той факт, що після блокування рахунків приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської обалсті Сивокозова О.М. без завчасного повідомлення виконавця про таке блокування всі платежі то таких рахунках (надходження на рахунки) блокувалися зі сторони банку. Тривалий період часу (більше 3-х місяців) боржники по виконавчих провадженнях, які мали намір оплатити заборгованість по рахункам отримували відмову в банку про можливість здійснити платіж за такими реквізитами. Кожен стягувач, який мав намір сплатити авансовий внесок (або додаткову винагороду передбачену законом) виконавцю - був позбавлений можливості зробити це з підстав відмови банку в обслуговувані такого рахунку. Пенсійний фонд України (який здійснює відрахування по пенсіям боржників), ряд товариств та установ (які здійснюють відрахування заробітних плат боржників) не мали змоги тривалий час проводити такі платежі, оскільки незаконні дії відповідача перешкоджали цьому.
Всі ці установи, організації та особи отримували єдину підставу відмови в проведені платежів - розрив ділових відносин з отримувачем платежу.
Оскільки для відновлення обставин які існували на момент порушення права позивача, потрібно поінформувати велику кількість учасників виконавчого провадження, тому для відновлення порушеного права позивач потребує спеціального захисту - зобов`язання відповідача публічно спростувати інформацію про розрив ділових відносин з позивачем та публічно проінформувати про відновлення операцій за рахунками приватного виконавця.
Публічне інформування (про відновлення операцій по рахункам) та спростування інформації (про розрив ділових відносин) можливо в друкованих засобах масової комунікації такі як Голос України та Урядовий Кур`єр .
Відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів обґрунтованості підстав вважати, що позивач вчиняв платіжні операції, які містять ознаки здійснення ризикової діяльності у сфері фінансового моніторингу та наражає на ризик застосування до банку відповідних заходів впливу. Зокрема, незаконними джерела походження коштів ОСОБА_1 , інших його активів або прав на такі активи, а також не довів наявності у банківських операціях позивача ознак відмивання доходів та не надав доказів повідомлення позивача про розірвання ділових відносин, відповідно до положень чинного аконодавства.
З листа АТ КБ «ПриватБанк» від 07.11.2025 р. № 20.1.0.0.0/7-251029/7б290-БТ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4326/24 від 28.10.2025 р. вбачається таке :«На підставі абз. 3 ч.1 ст.15 Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення” з одержувачем коштів розірвано ділові відносини. Наслідком розірвання ділових відносин є розривання укладених договорів банківського обслуговування та закриття рахунків. Враховуючи викладене, грошові кошти у розмірі 183 634 155,19 грн повернуто відправнику, у зв`язку з неможливістю зарахування одержувачу. В даному випадку кошти на рахунок не були зараховані, тому платіжна інструкція відсутня. Зазначені кошти були повернуті 15.09.2025 р.»
Після здійснення перерахування листом від 08.04.2025 року № 3968 приватний виконавець надав банку повний пакет документів, закрема: постанову про відкриття виконавчого провадження № 77081666 від 04.02.2025 року, рішення Господарського суду у справ № 904/4326/24, судовий наказ, ухвалу суду ід 31.03.2025 року у справі № 904/4326/24. Тобто на момет підготовки висновку від 09.06.2025 року у Банку були надані судові рішення, постанова про відкриття виконавчого провадження, письмові пояснення про призначення платежу та механізм його подальшого перерахування стягувану.
Зазаначені обставни представником відповідача спростовані не були. 
Таким чином, вищезазначене підтверджує той факт, що ділові відносини з Приватним виконавцем були розірвані саме за абз. 3 ч.1ст. 15 Закону № 361-IX (встановлення неприйнятно високого ризику) наслідком чого рахунки були закриті. І саме з цієї причини кошти в сумі 183 634 155,19 грн., повернуто відправнику (боржнику), а не зараховано на рахунок виконавця чи на інший рахунок виконавця в іншому банку. Тобто посилання на «неможливість зарахування» використано як формальну підставу для повернення коштів боржнику.
Отже, Банк помилково обрав найбільш інвазивний варіант дій – повернення коштів боржнику, а не збереження їх у розпорядженні виконавця чи перерахування на інший рахунок виконавця, проігнорував заяву клієнта про перерахування залишку коштів на рахунок в АТ «Ощадбанк» в частині великої суми 183 634 155,19 грн, хоча аналогічно виконав таку заяву щодо 146 949,89 грн.. Таким чином відповідач фактично втрутився у процедуру виконання судового рішення, повернувши гроші не стягувачу, а боржнику (через банк боржника), чим нівелював практичний ефект ухвали суду про звернення стягнення на відповідні кошти.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області було визначено, що кошти в сумі 183 634 155,19 грн, які знаходяться на транзитному рахунку в банку боржника, підлягають списанню та перерахуванню на депозитний рахунок Приватного виконавця в АТ КБ «ПриватБанк», надалі Приватний виконавець зобов`язаний перерахувати ці кошти стягувачу. Поверненням Банком цієї суми назад до банку боржника (фактично – в розпорядження боржника) останній самостійно змінив правову долю коштів, визначену судовою ухвалою. 
У силу вимог чинного законодавства такі обставини в своїй сукупності дають суду прийти до висновку, що банку було достоменно відомо про походження коштів та про помилковість прийнятого банком рішення про припинення (розірвання) банком договірних відносин з клієнтом в односторонньому порядку.
Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Неправомірними та безпідставними діями Відповідача з блокування рахунків Позивача починаючи з 20.05.2025 року, діловій репутації Позивача як Приватного виконавцю було завдано значної шкоди, що призвело до підриву довіри Клієнтів та партнерів до Позивача, сумнівів в надійності співпраці з Позивачем тощо.
Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що ділова репутація - відомості, зібрані Національним банком України, про відповідність діяльності юридичної або фізичної особи, у тому числі керівників юридичної особи та власників істотної участі у такій юридичній особі, вимогам закону, діловій практиці та професійній етиці, а також відомості про порядність, професійні та управлінські здібності фізичної особи;
Оскільки своїми незаконними діями по блокуванню та рахунків та відмові від підтримання ділових відносин Відповідач заявив всім Клієнтам і партнерам Позивача, а також передав до НБУ відомості, що діяльність Позивача нібито не відповідає вимогам закону, такі дії безумовно негативно вплинули на ділову репутацію Позивача як Приватного виконавця, і тому підлягають відшкодуванню з боку Відповідача в повному обсязі.
Аналізуючи негативний вплив на свою ділову репутацію, а також період часу, коли Приватний виконавець не мав можливості здійснювати в повному обсязі свою професійну діяльність, а саме з 20.05.2025 року суд вважає за необхдне задовольнити вимоги про стягнення моральної шкоди частково, а саме в розмірі 10000 грн рн, вважаючи саме таку суму пропорційною характеру та критеріям понесених втрат. 
Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача в розмірі 6056 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.16 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовча до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання дій незаконними задовольнити частково.
Визнати недійсним односторонній правочин, вчинений АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) щодо розірвання Договору банківського обслуговування з Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Визнати незаконними дії АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) по блокуванню доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 та рахунків, що відкриті на ім`я Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1Д) усунути перешкоди приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозову Олександру Миколайовичу (РНОКПП НОМЕР_2 ) у доступі до послуг Банку шляхом: 
1) розблокування доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для бізнесу; 
2) відкриття поточних та спеціальних рахунків (в кількості, з призначенням та у всіх відповідних валютах, що були відкриті на ім`я приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) станом на 09.06.2025 року); 
3) зняття всіх обмежень (арешт, блокування видаткових операцій, тощо) по користуванню банківськими рахунками приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); 
4) відновлення доступу в особистому кабінеті до виписок по всім рахункам (відкритим і закритим) за всі роки починаючи з моменту відкриття рахунків.
Зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1Д) публічно спростувати інформацію про розрив ділових відносин з Позивачем та публічно поінформувати назагал про відновлення операцій за рахунками Позивача шляхом публікації в газеті «Голос України» та/або «Вісті Придніпров`я», або на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» (www.privatbank.ua) оголошення наступного змісту: «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1Д) СПРОСТОВУЄ інформацію про розрив ділових відносин з приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ІНФОРМУЄ про відновлення операцій за рахунками відкритими на ім`я останнього».
Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1Д) на користь Приватного виконавця виконавчого Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду, а саме шкоду, завдану його діловій репутації, в розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.);
Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1Д) на користь держави судовий збір у розмірі 6056 грн.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників процесу:
Позивач: Приватний виконавць виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович (РНОКПП НОМЕР_2 ) адреса: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д.
Дата складання повного тексту рішення 16.02.2026р.

Суддя       В.В. Малихіна