Справа № 209/6710/25
Провадження № 2/209/926/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

"20" квітня 2026 р.  м.Кам`янське
Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Ковальової-Писаревої А.Б.,
за участю секретаря - Лушпай І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін позовну заяву Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Міськшляхтепло" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача КП КМР "Міськшляхтепло" Буніч О.Ф. звернувся до суду через систему "Електронний суд" з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (№430002618 від 05 червня 2025 року), ОСОБА_1 є власником приватної спільної сумісної власності (частка 3/5 та 2/5), ОСОБА_2 є власником приватної спільної сумісної власності (частка 3/5) та ОСОБА_3 є власником приватної спільної сумісної власності (частка 3/5) нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, ВСВ №553837 реєстр №2-487, 25 травня 2005 року. Квартира в централізованому порядку забезпечується відповідно норм та приписів діючого законодавства України щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачі оплату послуг, наданих КП КМР «Тепломережі», не здійснювали у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з листопада 2007 року по березень 2020 року в розмірі 58954,19 грн. Між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі» керуючись рішенням Кам`янської міської ради №2008-44/VІІ від 09 липня 2020 року, положеннями ст.ст. 512-519 ЦК України, було укладено договір №16 від 02 листопада 2020 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Тепломережі» передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж. На виконання рішення Кам`янської міської ради №3217-63/VІІІ від 29 листопада 2024 року, між КП КМР «Центральні тепломережі» та КП КМР «Міськшляхтепло» було укладено договір №00-01/0101 від 18 грудня 2024 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Центральні тепломережі» передало КП КМР «Міськшляхтепло» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) 1ї групи (населення). Отже, КП КМР «Міськшляхтепло» набуло право вимагати від боржників належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення. Вказана заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачами не сплачена, тому позивачем також нараховано суму інфляційних витрат в розмірі 52614,81 грн. та 3 % річних в розмірі 14599,31 грн. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КП КМР "Міськшляхтепло" заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 58954,19 грн., інфляційних витрат в розмірі 52614,81 грн., 3 % річних в розмірі 14599,31 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
28 листопада 2025 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у позові та застосувати позовну давність щодо позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначає, що позивачем у справі заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості за період з листопада 2007 по березень 2020 року та інфляційних втрат і 3% річних на прострочену заборгованість. Позивач звернувся з позовними вимогами у вересні 2025 року. Тому вважає, що строк позовної давності за заявленими позивачем позовними вимогами є таким, що станом на вересень 2025 сплив. Просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог про стягнення з неї заборгованості за період з листопада 2007 по березень 2020 року та інфляційних втрат і 3% річних на прострочену заборгованість. Окрім того зазначає, що у відповідності до постанови КМУ №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» у період з 24 лютого 2022 року по 30 грудня 2023 року діяв мораторій на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вважає, що нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних у період, протягом якого діяв мораторій, передбачений постановою КМУ №206 від 05 березня 2022 року є протиправним, а відповідна позовна вимога такою, що не підлягає задоволенню /а.с.42/.
02 грудня 2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій відповідач просить застосувати позовну давність щодо позовних вимог та відмовити у позові. Зазначає, що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості за період з листопада 2007 по березень 2020 року та інфляційних втрат і 3% річних на прострочену заборгованість, але позивач звернувся з позовними вимогами лише у вересні 2025 року, тому, вважає, що строк позовної давності відповідно до ст.ст.253,256,267 ЦК України за заявленими позивачем позовними вимогами є таким, що станом на вересень 2025 сплив /а.с.47/.
Одночасно, 02 грудня 2025 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій відповідач просить застосувати позовну давність щодо позовних вимог та відмовити у позові /а.с.49/.
03 грудня 2025 року до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача Буніча О.Ф. надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник просить задовольнити вимоги КП КМР "Міськшляхтепло" в повному обсязі. На обґрунтування відповіді на відзив зазначає, що платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. В порушення вищезазначеного зобов`язання, відповідачі оплату послуг, наданих ним КП КМР «Тепломережі», нездійснювали у повному обсязі. Внаслідок систематичних не платежів споживачами послуг у підприємства бракувало грошових коштів для проведення своєчасної підготовки профілактичних ремонтів котельних, тепломереж і введення їх в експлуатацію в осінньо-зимовий період, а також розрахунків з бюджетом і придбання природного газу. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові ВСУ від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Виходячи з наведеного, позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, проте відповідачі не здійснювали оплати отриманих послуг в повному розмірі. Таким чином, заборгованість відповідачів перед Позивачем за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води становить – 58954, 19 грн., індексу інфляції в розмірі 52614, 81 грн. та 3% річних в розмірі 14599, 31 грн. Щодо строків позовної давності, зазначає, що розрахунок заборгованості за послуги централізованого опалення містить інформацію, яка свідчить про часткову сплату за вищезазначені послуги. Таким чином, переривання позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався припиняється. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який в подальшому було продовжено та строки визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України було продовжено на строк дії такого карантину. Одночасно, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено, не скасовано та який діє дотепер /а.с.56-59/.
26 лютого 2026 року до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача Гладнєва В.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої представник просить внести зміни до пункту 2 та 3 прохальної частини позовних вимог, виклавши їх в наступній редакції: Стягнути солідарно з Відповідача 1 – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Відповідача 2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та Відповідача 3 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міськшляхтепло» (код ЄДРПОУ 41005691, місцезнаходження: 51922, м. Кам`янське, вул. Архітектурна, 1/108, р/р НОМЕР_4 в АТ «А-БАНК», МФО 307770), заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 58 954,19 грн., інфляційних витрат в розмірі 52 614,81 грн., 3% річних в розмірі 14 599,31 грн. та судовий збір в розмірі 2422,470 грн. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника КП КМР "Міськшляхтепло", позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно з вимогами ст.128, 131 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні поштові документи, заяву про розгляд справи без їх участі не надали, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачами відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності. 
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України - суд, зважаючи на наявність законних підстав, приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі.
Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі», згідно рішення Кам`янської міської ради №2008-44/VIІ від 09 липня 2020 року, положеннями ст.ст.512-519 Цивільного кодексу України, укладено договір № 16 від 02 листопада 2020 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Тепломережі» передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньо будинкових мереж /а.с.19, 20-21/.
На виконання рішення Кам`янської міської ради №3217-63/VІІІ від 29 листопада 2024 року, між КП КМР «Центральні тепломережі» та КП КМР «Міськшляхтепло» було укладено договір №00-01/0101 від 18 грудня 2024 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Центральні тепломережі» передало КП КМР «Міськшляхтепло» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж /а.с.22, 23-24/.
Отже, КП КМР «Міськшляхтепло» набуло право вимагати від боржників належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири на праві приватної спільної сумісної власності за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності:  ОСОБА_1 (частка 3/5 та 2/5), ОСОБА_2 (частка 3/5) та ОСОБА_3 (частка 3/5), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430002618 від 05 червня 2025 року /а.с.8/.
Відповідно до інформації, наданої з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 /а.с.34-36/.
10 грудня 2020 року на адресу проживання ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відступлення права вимоги між КП КМР "Тепломережі" та КП КМР "Центральні тепломережі" /а.с.25/.
21 грудня 2024 року на адресу проживання ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відступлення права вимоги між КП КМР "Центральні тепломережі" та КП КМР "Міськшляхтепло" /а.с.26/.
Згідно позовної заяви, вищевказана квартира в централізованому порядку забезпечується централізованим опаленням відповідно норм та приписів діючого законодавства України щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
В період з 01 листопада 2007 року по 01 червня 2025 року відповідачі не виконують свої обов`язки по сплаті отриманих послуг з опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , частково сплачували заборгованість за опалення, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 58954 грн. 19 коп., що підтверджується довідкою за послуги з централізованого опалення /а.с.9-10/.
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України №630 від 21 липня 2005 року.
Згідно ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Також, обов`язки споживача визначені пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», затвердженими Постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року №572 (зі змінами), відповідно до яких власник та наймач квартири (орендар) зобов`язаний зокрема: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.
Згідно з пунктами 3, 9-23, 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 (що діяла в період за який стягується заборгованість) передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами, що підтверджується довідкою про затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення.
Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника.
Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові ВСУ від 30 жовтня 2013 р. по справі №6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №904/7183/17 від 04 липня 2021 року, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.
За таких обставин, позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до положень викладених у п.10 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Суд погоджується з розрахунками сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем та долученими до позовної заяви /а.с.27-28/.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Згідно зі ст.76 ЦПК України, докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів...
У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до вимог п.1, 2 ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов. як неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо відповідач не з`явився буз поважних причин або без повідомлення таких причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
В порушення вищезазначених правил, відповідачами оплата за надані послуги не проводилась, в зв`язку з чим у боржників виникла заборгованість в розмірі 58954 грн. 19 коп., яка підлягає стягненню. Стягненню підлягає також індекс інфляції в розмірі 52614 грн. 81 коп. та 3 % річних в розмірі 14599 грн. 31 коп., що утворилися за несвоєчасне та/або неповне внесення відповідачами плати за житлово-комунальні послуги.
Щодо застосування позовної давності, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно зі ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Крім того, ч.1, 3 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Згідно довідки за послуги з централізованого опалення КП КМР "Міськшляхтепло", наявної в матеріалах справи /а.с.9-10/ відповідачами було здійсненно останню оплату за послуги теплопостачання 01 жовтня 2020 року на суму 400,00 грн., відповідно, строк позовної давності переривався у період з 01 листопада 2007 року по 01 червня 2025 року.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020, року, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Ч.1 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30 червня 2023 року.
Постановою КМУ від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року.
Разом з цим, відповідно Закону України №2120-IX від 15 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє дотепер.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Таким чином, починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час.
Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» Закону№ 4434-IX від 14 травня 2025 року, який набув чинності 04 вересня 2025 року, пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.
Отже, за загальним правилом, строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за теплопостачання не сплинув, оскільки його перебіг переривався 01 жовтня 2020 року та був призупинений на період дії карантину та воєнного стану.
Відповідно до Закону України № 4434-IX перебіг позовної давності відновлюється з 04 вересня 2025 року, тобто, саме з цієї дати продовжується (а не завершується) її відлік.
Таким чином, трирічний строк позовної давності за вказаним позовними вимогами почав обчислюватися (продовжиться) з 04 вересня 2025 року, і спливе лише після спливу цього трирічного періоду, якщо не буде інших підстав для його переривання чи зупинення.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності, про яке заявлено стороною відповідачів. 
З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Міськшляхтепло" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. 
Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Цивільний позов Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Міськшляхтепло" (ЄДРПОУ 41005691, місцезнаходження: 51922, м.Кам`янське, вул.Архітектурна, буд.1/108) до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг – задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міськшляхтепло» (код ЄДРПОУ 41005691, місцезнаходження: 51922, м.Кам`янське, вул.Архітектурна, 1/108, р/р НОМЕР_4 в АТ «А-БАНК», МФО 307770) заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 58954 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 19 копійок, інфляційних витрат в розмірі 52614 (п`ятдесят дві тисячі шістсот чотирнадцять) гривень 81 копійок, 3% річних в розмірі 14599 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 31 копійок.
Стягнути солідарно з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міськшляхтепло» (код ЄДРПОУ 41005691, місцезнаходження: 51922, м.Кам`янське, вул.Архітектурна, 1/108, р/р НОМЕР_4 в АТ «А-БАНК», МФО 307770) сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Ковальова-Писарева