Справа № 143/38/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 року   м. Погребище 

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого – судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

встановив: 

короткий зміст позовних вимог.

19.01.2026 через систему «Електронний суд» до суду подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 укладений Договір №1132962про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит у сумі 2 500,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом строком на 350 днів. 
21.06.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу №21062024, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
Відповідач порушила умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 13 664,99 грн, що складається з:
-заборгованість за тілом кредиту – 2 499,99 грн;
-заборгованість за процентами – 11 165,00 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором №1132962 про надання споживчого кредиту від 22.11.2023 в сумі 13 664,99 грн та понесені судові витрати.

Аргументи учасників справи та позиція суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 03.02.2026 на електронну пошту суду надіслав клопотання про підтримання позовних вимог, просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.47-49).
Відповідач повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином в силу пункту 3 ч.8 ст 128 ЦПК України, де зазначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 55-56, 61-62, 70-71). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання не надіслала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи судом.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 39).
Ухвалою суду від 21.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 41). Також витребувано з АТ КБ "ПРИВАТБАНК"- інформацію чи була успішною транзакція, здійснена 22.01.2023, в сумі 2500 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_1 .? інформацію чи були зараховані кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 ?
12.02.2026 розгляд справи відкладено через неявку сторін.
27.02.2026 на адресу суду надійшла витребувана інформація з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (а.с. 58-60), з якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську картку № НОМЕР_1 , однак зарахування коштів на суму 2 500 грн 22.01.2023 відсутнє.
Ухвалою суду від 12.03.2026 з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витребувано інформацію
чи була успішною транзакція, здійснена 22.11.2023, в сумі 2500 на банківську картку № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_1 , чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 (а.с. 64)?
07.04.2026 до суду надійшла витребувана інформація з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої 22.11.2023 на банківську картку № НОМЕР_1 відбулося зарахування коштів на суму 2 500 грн (а.с. 75-76). 
09.04.2026 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «;Про споживче кредитування».

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Суд встановив, що 22.11.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 укладений Договір №1132962 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит у сумі 2 500,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом строком на 350 днів (а. с. 10, на звороті - 14).
Відповідно до пункту 1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 2.2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.4 цього Договору.
Згідно з пунктом 1.7.1. договору, за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 59995,62% річних.
Відповідно до пункту 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .
Згідно із пунктом 9.6. договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особовий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Споживач підписує договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично ІТС Товариства для кожного випадку використання та направляється споживачу текстовим повідомленням на номер мобільного телефону, повідомлений споживачем Товариству в ІТС Товариства та/або зазначений у цьому Договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а. с. 14).
Між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені загальні умови кредитування (а.с. 9-10).
Згідно із листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20.10.2025 №20251020-5726, підтверджено успішне перерахування грошових коштів 22.11.2023 у розмірі 2 500,00 грн на картку № НОМЕР_1 (а.с. 16). Вказаний факт також підтверджується інформацією АТ АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що надійшла в порядку виконання ухвали про витребування доказів (а.с. 75)
Згідно із довідкою ТОВ «Селфі кредит» про ідентифікацію, підписаною заступником директора о операційних питань ТОВ «Селфі кредит» Черненком О., відповідач ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «Селфі кредит», як позичальник за укладеним договором, одноразовий ідентифікатор Е635 (а.с. 15).
Згідно із розрахунком заборгованості станом на 21.06.2024 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №1132962 від 22.11.2023 в сумі 13 664,99 грн, що складається з: заборгованість за тілом кредиту – 2 499,99 грн; заборгованість за процентами – 11 165,00 грн (а.с. 17-21).
21.06.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу №21062024, відповідно до якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (арк. 22-26).
Згідно із Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №21062024 від 21.06.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1132962 від 22.11.2023 в сумі 13 664,99 грн, що складається з: заборгованість за тілом кредиту – 2 499,99 грн; заборгованість за процентами – 11 165,00 грн (а.с. 27).
12.01.2026 за вих. №23687113 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» надіслало на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу (а.с. 28, на звороті).

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Отже, з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що відповідач уклав кредитний договір в електронній формі з ТОВ «Селфі Кредит». Відповідач підписала вище зазначений кредитний договір з використанням електронного підпису. Форма договору, порядок його укладання відповідає вимогам Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Сторонами визначені всі істотні умови кредитного договору.
Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Право вимоги за договором №1132962 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 22.11.2023, укладеним між відповідачем та ТОВ «Селфі Кредит», перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за договором факторингу №21062024 від 21.06.2024.
У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2024 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Водночас, п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.
Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження максимального розміру денної процентної ставки, в період часу з 24.12.2023 до 22.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 2,5 %, в період часу з 23.04.2024 до 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 1,5 %, а з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 1 %.
При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки) поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Вказане свідчить про те, що у випадку продовження дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за користування кредитом у період з 22.11.2023 по 01.12.2023 нараховувались за зниженою процентною ставкою в день у розмірі 0,01% в день. В подальшому, з 02.12.2023 по 21.06.2024 проценти за користування кредитом нараховувались за стандартною процентною ставкою 2,2 % в день.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що для визначення розміру заборгованості за процентами за кредитним договором за період із 23.04.2024 до 21.06.2024 слід застосовувати процентну ставку -1,5% на день.
Оскільки сума боргу за тілом кредиту складає 2 499,99 грн, відповідно із 23.04.2024 до 21.06.2024 (60 календарних днів) розмір процентів становить 2 249,99 із розрахунку (2 499,99 (тіло кредиту)/100*1.5 (денна процентна ставка)*60 (кількість днів). 
Розмір процентів із 22.11.2023 по 22.04.2024 згідно із розрахунком складає 7 865,00 грн.
Таким чином, загальний розмір несплачених процентів складає 10 114,99 грн (7 865,00 +2 249,99) та саме така сума боргу за процентами підлягає стягненню із відповідача.
У решті позову в частині стягнення процентів суд відмовляє.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №1132962 про надання споживчого кредиту від 22.11.2023 у розмірі 12 614,98 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 499,99 грн, заборгованість за процентами у розмірі 10 114,99 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При зверненні до суду з цим позовом ТОВ «ФК «Кредит Капітал» сплачено 2 662,40 грн судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією №1672 від 09.01.2026.
Оскільки позов ТОВ «ФК «Кредит Капітал» задоволено на 92,32% (12 614,98 грн х 100 : 13 664,99 грн), а тому з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 457,93 грн (2 662,40 грн. х 92,32 % : 100).
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «Кредит Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір про надання правової (правничої) допомоги від №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с. 31); акт №404 наданих послуг від 12.01.2026 (а.с. 31, на звороті); детальний опис робіт (наданих послуг) від 12.01.2026 (а.с.32), ордер (а.с. 32, на звороті).
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в розмірі 1 500 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,ст. 2, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 281, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором №1132962 від 22.11.2023 в розмірі 12 614 (двадцять тисяч шістсот чотирнадцять), грн 98 к, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 499,99 грн, заборгованість за процентами у розмірі 10 114,99 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» судовий збір в сумі 2 457,93 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи (сторони):
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «Креді Агріколь Банк».
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_4 .

Суддя