ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року	Львів	Справа №380/20920/25 пров. №А/857/53171/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П. 	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 380/20920/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
місце ухвалення судового рішення 	м. Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	Брильовський Р.М.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	

ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області, у якій просив суд:
визнати протиправними дії Дрогобицької міської ради щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, яка надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб»;
зобов`язати Дрогобицьку міську раду видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати за посадою працюючого міського голови для перерахунку пенсії державного службовця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 №180/30048;
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 380/20920/25 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що з урахуванням періоду його служби в Радянській армії з 05.05.1969 по 18.11.1971 та роботи на посаді Бистрицького сільського голови у 1998– 2006 роках, його стаж державної служби становить 10 років 6 місяців 15 днів. Таким чином, станом на 01.05.2016 — дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII — у нього був необхідний 10-річний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.
Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу зазначену позивачем, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (01.05.2016) позивач не мав стажу державної служби, передбаченого для набуття права на призначення пенсії державного службовця.
Таким чином, відсутні правові підстави для видачі довідки про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії за нормами, що застосовуються до осіб, які мають відповідний стаж державної служби.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Позивач з 15.04.1998 працював сільським головою с. Бистриця, Дрогобицького району, Львівської області, та з 15.04.2006 звільнений із закінченням строку повноважень Бистрицького сільського голови.
Відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та державних адміністрацій» рішенням від 10.12.2020 року № 18 Дрогобицької міської ради «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради» Бистрицьку сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради.
Позивач 30.05.2025, та 01.07.2025 звертався із заявами до Дрогобицької міської Ради про видачу довідки про заробітну плату відповідної категорії посади сільського голови для призначення пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів № 469 від 05.06.2019.
Листами № 3-35/3473 від 13.06.2025, та № 3-11/3869 від 09.07.2025 Дрогобицька міська рада в Львівській області відмовила у видачі довідки, оскільки відсутні законні підстави для видачі довідки для перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622.
Вважаючи таку відмову протиправною , позивач звернувся із цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 року прийнятої у справі №560/2123/24.
Частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз наведеної норм закону, свідчить про те, що особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII лише за наявності в неї станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби - 10 років, на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вона працювала на зазначених посадах, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі.
Так, відповідно до трудової книжки позивача, він з 15.04.1998 працював сільським головою с. Бистриця, Дрогобицького району, Львівської області. 15.04.2006 позивач звільнений із закінченням строку повноважень Бистрицького сільського голови, що ним не заперечується. Загальний стаж роботи на посаді сільського голови с. Бистриця, Дрогобицького району, Львівської області складає ( 8 років, 0 місяців, 1 день).
Крім цього, позивач проходив службу в Радянській армії з 05.05.1969 по 18.11.1971. Таким чином, при врахуванні військової служби, стаж позивача становить 10 років 6 місяців 15 днів.
Водночас, як вже зазначалось, поширення дії статті 37 Закон України №3723-ХІІ на особу можливо лише в тому разі, якщо ця особа станом на 01.05.2016 мала не менш як 10 років, на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вона працювала на зазначених посадах, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі.
Оскільки, станом на 01.05.2016 позивач не працював на посадах державної служби, поширення дії статті 37 Закон України №3723-ХІІ на ОСОБА_1 можливо лише в тому разі, якщо у нього станом на 01.05.2016 було не менш як 20 років стажу.
Позивач такого стажу на державній службі станом на дату набрання чинності Законом № 889-VIII, тобто станом на 01.05.2016 року, не мав.
За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відсутні правові підстави для видачі довідки про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії за нормами, що застосовуються до осіб, які мають відповідний стаж державної служби, враховуючи відсутність у позивача стажу державної служби 20 років станом на 01.05.2016 року.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 380/20920/25 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос