Справа № 159/7619/25
Провадження № 1-кп/159/241/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025030550001044 від 22.08.2025, відносно неповнолітнього  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ковеля Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 9 класу ТзОВ «Ліцей «ЖИВА ШКОЛА» м. Київ», раніше не судимого, 
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурорка ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
представник цивільних позивачів ОСОБА_7 
представник органу опіки та піклування ОСОБА_8 ,
представник сектору ювенальної превенції ОСОБА_9 ,
психолог ОСОБА_10 ,
законний представник ОСОБА_11 ,
захисник ОСОБА_12 ,
неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисне знищення чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, за наступних обставин.
Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 19.08.2025, неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в селі Скулин Ковельського району Волинської області, з використанням особистого мобільного терміналу марки/моделі «Xiaomi Redmi 12С», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , у клауд-месенджері «Теlеgrаm» з акаунту з нікнеймом « ОСОБА_13 », зареєстрованому на абонентський номер його матері ОСОБА_14 « НОМЕР_4 », розмістив в декількох тематичних спільнотах оголошення щодо пошуку роботи.
Надалі, в період 19.08.2025-21.08.2025, ОСОБА_3 , який перебував у вказаному населеному пункті, надійшло текстове повідомлення у клауд-месенджері «Теlеgrаm» від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з пропозицією заробітку за вчинення підпалів, спрямованих на знищення, пошкодження трансформаторів, газопроводів, залізничних шаф, адміністративних приміщень державних, судових, правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки МО України, поштових відділень, автотранспортних засобів ЗС України, правоохоронних та інших органів тощо, на що ОСОБА_3 надав свою добровільну згоду та погодився здійснити підпал автотранспортного засобу ЗС України за грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.
Отже, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, вступив з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, у злочинну змову спрямовану на умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом підпалу.
З метою реалізації злочинного умислу, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, надсилала у клауд-месенджері «Теlеgrаm» на акаунт з нікнеймом « ОСОБА_13 » відеосюжети підпалів транспортних засобів ЗС України в різних регіонах держави, вказівки щодо придбання легкозаймистих речовин, встановлення в мобільному терміналі спеціального програмного забезпечення - мобільного додатку «Time Mark» (застосунок відображає час, дату, місце створення фотознімку, відеозапису), необхідності погодження об`єкту підпалу, здійснення відеозйомки перед вчиненням протиправних дій та під час них, та обов`язковим відображенням знаку у вигляді зігнутих трьох пальців руки та розправленими великим пальцем та мізинцем.
У подальшому, 21.08.2025, неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Білин Ковельського району Волинської області, за посередництва знайомого на ім`я « ОСОБА_15 », який не був обізнаний із злочинними намірами останнього, в невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав дволітрову полімерну ємність з бензином марки А95 за готівкові кошти в сумі 120 грн, та попрямував до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 , в орієнтовний період з 22:55 21.08.2025 до 00:30 22.08.2025, підшукав транспортний засіб марки/моделі «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком на іноземній реєстрації НОМЕР_5 , припаркований в дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який мав явні візуальні ознаки автомобіля, що перебуває у користуванні військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань і використовується у протидії військовій агресії РФ, здійснив відеофіксацію зазначеного автомобіля, з можливістю його ідентифікації на місцевості та погодив із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, його подальше знищення або пошкодження шляхом підпалу.
Надалі, діючи на виконання попередньо узгодженого, з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, злочинного плану, 22.08.2025 о 00:53, неповнолітній ОСОБА_3 , з метою уникнення викриття в протиправній діяльності, одягнувши шапку типу «балаклава» і пересвідчившись у відсутності інших осіб, перебуваючи в дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою умисного знищення або пошкодження чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, здійснюючи відеофіксацію з використанням спеціального програмного забезпечення - мобільного додатку «Time Mark» мобільного терміналу марки/моделі «Xiaomi Redmi 12С», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , і пред`являючи при цьому обумовлений знак рукою, облив завчасно підготовленим паливом транспортний засіб марки/моделі «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком на іноземній реєстрації НОМЕР_5 , належний військовослужбовцю військової частині НОМЕР_6 ЗС України ОСОБА_5 , за допомогою ручної запальнички здійснив підпал вказаного транспортного засобу, викликавши тим самим його займання та пошкодження, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому у розмірі 124205 гривень, а також пошкодження припаркованого поруч транспортного засобу марки/моделі «Шкода Октавія А5», державний номерний знак НОМЕР_7 , належного ОСОБА_16 , чим завдав йому матеріальної шкоди у розмірі 273691 гривень.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України визнав повністю та пояснив що дійсно у серпні 2025 року, за погодженням невідомої особи, підпалив мікроавтобус, який мав явні візуальні ознаки автомобіля, що перебуває у користуванні військовослужбовців Збройних Сил України, внаслідок чого загорівся автомобіль припаркований поруч, щиро кається, просить суд суворо не карати. Цивільний позов не визнав.
Законний представник та цивільний відповідач ОСОБА_11 цивільний позов не визнав.
Цивільна відповідачка ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала. 
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується свідченнями потерпілих, свідків та дослідженими у судовому засіданні доказами. 
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав цивільний позов у повному обсязі, суду пояснив, що в його користуванні перебував автомобіль «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком на іноземній реєстрації НОМЕР_5 який 22.08.2025 в дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , був пошкоджений шляхом підпалу, сума збитків складає 124205 гривень.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала цивільний позов у повному обсязі, суду пояснила, що автомобіль «Шкода Октавія А5», державний номерний знак НОМЕР_7 , належить її чоловікові ОСОБА_16 та перебував у її користуванні. 22.08.2025, в дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок підпалу автомобіля «Volkswagen Transporter», її автомобіль «Шкода Октавія А5», державний номерний знак НОМЕР_7 , який був припаркований поруч також отримав пошкодження, сума збитків складає 273691 гривень.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 21.08.2025 близько 18.00год. він зустрів ОСОБА_3 , який тримав в руках пляшку замотану в ганчірку. Після того як ОСОБА_3 заніс пляшку додому, вони разом направились прогулятись до Палацу культури імені Т.Г. Шевченка. 
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що в серпні 2025 року, наступного дня після підпалу автомобілів, він зустрівся з ОСОБА_3 на Привокзальній площі м. Ковеля. ОСОБА_3 передав йому свій телефон та попросив видалити відеофайл з галереї та сховища телефону. На відеофайлі було видно як ОСОБА_3 , одягнений в камуфляжну кофту та сині будівельні рукавички, знімає відео як поливає з пляшки камуфляжний автомобіль і біжить. ОСОБА_18 перекинув відеофайл на свій телефон, а потім видалив його з телефона ОСОБА_3 . 
Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що в серпні 2025 року, під час комендантської години, він разом з ОСОБА_20 направлялись на квартиру по АДРЕСА_3 . Біля під`їзду будника вони зустріли хлопця одягненого в камуфляжну кофту та балаклаву, який повідомив їм що є військовим студентом та чекає на друга. Через годину їм стало відомо про підпал автомобілів. 
Свідок ОСОБА_20 , надала суду пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_19 .
Крім того вина ОСОБА_3 доводиться наступними доказами дослідженими судом:
- даними з витягу ЄРДР 120250030550001044 від 22.08.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України;
- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.08.2025;
- даними протоколу огляду місця події від 22.08.2025;
- даними акта про пожежу від 22.08.2025;
- висновком про причини виникнення пожежі від 25.08.2025;
- даними протоколу обшуку від 25.08.2025;
- даними проколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2025;
- даними протоколу огляду від 28.08.2025;
- даними проколів огляду мобільних телефонів ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_18 від 27.08.2025;
- висновком експерта №СЕ-19/103-25/11446-ФХД від 17.09.2025;
- висновком експерта №СЕ-19/103-25/12746-ПТ від 30.09.2025;
- відомостями про право користування ОСОБА_5 автомобілем «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком на іноземній реєстрації НОМЕР_5 ;
- висновком експерта №СЕ-19/103-25/11839-АВ від 27.09.2025;
- відомостями про право користування ОСОБА_6 , автомобілем «Шкода Октавія А5», державний номерний знак НОМЕР_7 ;
- висновком експерта №СЕ-19/103-25/11838-АВ від 27.09.2025;
- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів які перебувають у володінні ПРАТ «Київстар» від 09.10.2025;
- даними з протоколу огляду носія інформації від 14.10.2025;
- даними постанови від 14.10.2025 про визнання документом оптичного диску марки «Verbatim» формату «CD-R» об`ємом 700МВ, на поверхні якого наявний напис «ПРАТ Київстар Вх.20233 Вих.15030/з/КТ»;
даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів які перебувають у володінні ПРАТ «ВФ Україна» від 09.10.2025;
- даними з протоколу огляду носія інформації від 13.10.2025;
- даними постанови від 13.10.2025 про визнання документом оптичного диску марки «Verbatim» формату «CD-R» об`ємом 700МВ, на поверхні якого наявний напис «12055030550001044 GD-25-11494/KI 23/09/2025»;
- даними з протоколу огляду носія інформації від 08.09.2025;
- даними постанови від 08.09.2025 про визнання документом флешнакопичувача марки «goodram» серійний номер «4Q0060998 2526 UTS», об`ємом 32GВ, з інформацією на ньому;
- даними з протоколу огляду носія інформації від 10.09.2025;
- даними постанови від 10.09.2025 про визнання документом флешнакопичувача марки «goodram» серійний номер «4Q0061116 2526 UTS», об`ємом 32GВ, з інформацією на ньому;
- даними з протоколу огляду носія інформації від 20.09.2025;
- даними постанови від 20.09.2025 про визнання документом флешнакопичувача марки «goodram» серійний номер «4Q006089216 2526 UTS», об`ємом 32GВ, з інформацією на ньому;
- даними руху коштів по картці НОМЕР_8 від 09.09.2025; 
-даним постанови від 22.08.2025 про визнання речовим доказом автомобілів «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком на іноземній реєстрації НОМЕР_5 та «Шкода Октавія А5», державний номерний знак НОМЕР_7 ;
-постановою від 26.08.2025 про визнання речовими доказами, долучення до матеріалів кримінального провадження та визначення місця зберігання: залишків полімерної кришки синього кольору; зразків грунту з-під переднього правого колеса транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 ; зразків грунту з-під переднього лівого колеса транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 ; контрольних зразків грунту, відібраних нa відстані 15 м. від транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 ; пожежного сміття, вилученого з передньої частини транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 ; пожежного сміття, вилученого з салону транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 ;
- постановою від 26.08.2025 про визнання речовими доказами, долучення до матеріалів кримінального провадження та визначення місця зберігання: мобільного терміналу марки/моделі «XiaomiRedmiNote 12С», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою абонентського номеру « НОМЕР_9 »; спортивних штанів чорного кольору з білими смугами по бокам, кофти чорного кольору типу «худі», пари кросівок зеленого кольору, рюкзака синього кольору; мобільного терміналу марки/моделі «XiaomiRedmiNote 9 Рго», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 , з сім-картами абонентських номерів « НОМЕР_12 » тa « НОМЕР_13 »; мобільного терміналу невстановленої марки в чохлі чорного кольору, згідно написів моделі «XT 2341-3», типу «MC 40C»; 
- постановою про визнання і приєднання до матеріалів справи речових доказів, а саме: автомобіля марки "Volkswagen Transporter", реєстраційний номер НОМЕР_5 ; автомобіля марки "Skoda Oktavia", реєстраційний номер НОМЕР_7 .
Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися в умисному знищенні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.
З п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» вбачається, що при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.
Неповнолітній вік особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг обвинувачений на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності проступку чи особи (наприклад, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою, примирення з потерпілим тощо).
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Крім того згідно постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 20 жовтня 2020 року по справі №511/338/18, мета покарання за злочин, вчинений неповнолітнім, має істотні відмінності від наведеного вище загального правила, оскільки в кримінальних провадженнях щодо осіб, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на перше місце виходить їх реабілітація (виправлення) як реалізація принципу найкращих інтересів дитини.
Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 194 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, відповідно до ст. 103 КК України, судом враховано умови життя і виховання обвинуваченого, рівень його розвитку, а саме те, що батьки не ведуть асоціальний спосіб життя, належним чином займаються його вихованням, а сам обвинувачений під час допиту пояснив, що вчинив злочини не через підліткову зацікавленість, авантюризм.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, вчинення кримінального правопорушення під впливом дорослого підбурювача, який може бути представником або ж діяти за вказівкою служб російської федерації, критичне ставлення до вчиненого.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3  призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, встановленого санкцією ч. 2 ст. 194 КК України. 
З урахуванням конкретних обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпеки вчинених діянь, які мають свідомий, умисний характер та були спрямовані на шкоду інтересам Держави й суспільства у період повномасштабного збройного вторгнення РФ на територію України, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 69 КК України є недопустимим, оскільки воно не відповідає ступеню вини обвинуваченого і загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Суд вважає, що будь-яке пом`якшення покарання у такій ситуації було б несумісним із суспільним відчуттям справедливості, підривало б довіру до судової влади та створювало б ризик формування у суспільстві почуття безкарності за злочини, вчинені на шкоду державним інтересам.
Така поблажливість суперечила б принципам справедливості й невідворотності покарання, а також не узгоджувалася б із метою кримінальної відповідальності - захистом державного суверенітету, громадської безпеки та правопорядку.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ККС ВС від 15.08.2023 у справі №295/424/21 (провадження №51-619км22), процес призначення покарання, а саме врахування всіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості кримінального правопорушення, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Призначення особі, визнаній винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, відповідного покарання, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, відноситься до дискреційних повноважень суду.
Судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Отже за таких обставин, враховуючи молодий вік обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків у результаті вчинених ним тяжкого злочину, позиції всіх учасників процесу, які не наполягали на суворій мірі покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах суспільства із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до пунктів 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України та пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Таке покарання обвинуваченому буде достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
До набрання вироком законної сили, залишити обраний у відношенні ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. 
Арешти підлягають скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України. 
Процесуальні витрати за проведення експертиз згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Потерпілим ОСОБА_5 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14  відповідно до якого потерпілий просить стягнути солідарно з відповідачів шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення в розмірі124205 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 30000 гривень.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20), Велика Палата Верховного Суду вважає, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок винної особи. 
Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною п`ятою зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вирішуючи цивільну позовну заяву в рамках кримінального провадження, суд надає оцінку висунутому обвинуваченню, а саме повинен встановити винуватість поза розумним сумнівом, а в частині вирішення цивільного позову, виходить з загальних принципів цивільного судочинства - змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.
Згідно ст. 1192 ЦК України – якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Враховуючи, що вина ОСОБА_3 доведена, між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, відшкодування має бути стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_5 визначеного висновком експерта №СЕ-19/103-25/11839-АВ від 27.09.2025, в сумі 124205 грн.
Оскільки відповідачі за рішенням суду повинні відшкодувати повну вартість автомобіля «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком на іноземній реєстрації НОМЕР_5 , слід зобов`язати ОСОБА_5 передати відповідачам автомобіль «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком на іноземній реєстрації НОМЕР_5 .
При вирішенні питання щодо визначення суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, суд враховує вимоги ст. 137 ЦПК України.
В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд – у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також – чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до переконання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 15000,00 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.
Потерпілою ОСОБА_6 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 відповідно до якого потерпіла просить стягнути солідарно з відповідачів шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 273691 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 30000 гривень.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20), Велика Палата Верховного Суду вважає, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок винної особи. 
Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною п`ятою зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вирішуючи цивільну позовну заяву в рамках кримінального провадження, суд надає оцінку висунутому обвинуваченню, а саме повинен встановити винуватість поза розумним сумнівом, а в частині вирішення цивільного позову, виходить з загальних принципів цивільного судочинства - змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.
Згідно ст. 1192 ЦК України – якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Враховуючи, що вина ОСОБА_3 доведена, між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, відшкодування має бути стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_6 визначеного висновком експерта №СЕ-19/103-25/11838-АВ від 27.09.2025; в сумі 273691 грн.
Оскільки відповідачі за рішенням суду повинні відшкодувати повну вартість автомобіля «Шкода Октавія А5», державний номерний знак НОМЕР_7 , слід зобов`язати ОСОБА_6 передати відповідачам автомобіль «Шкода Октавія А5», державний номерний знак НОМЕР_7 .
При вирішенні питання щодо визначення суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, суд враховує вимоги ст. 137 ЦПК України.
В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд – у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також – чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивачки, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до переконання про стягнення з відповідачів на користь позивачки витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 15000,00 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.
Керуючись ст. ст. 100, 122, 128, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ? злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3  від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 02 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього зобов`язання на підставі ст. 76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) пройти курс «Формування життєвих навичок та навчальний онлайн-курс на платформі EdEra «Людина та держава».
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 залишити без змін.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 в солідарному порядку на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду спричинену кримінальним правопорушенням в сумі 124205 (сто двадцять чотири тисячі двісті п`ять) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Зобов`язати ОСОБА_5 після отримання від ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 повного відшкодування матеріальної шкоди, передати відповідачам залишки автомобіля «Volkswagen Transporter», з реєстраційним номерним знаком на іноземній реєстрації НОМЕР_5 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду спричинену кримінальним правопорушенням в сумі 273691 (двісті сімдесят три тисячі шістсот дев`яносто одна) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок..
Зобов`язати ОСОБА_6 після отримання від ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 повного відшкодування матеріальної шкоди, передати відповідачам залишки автомобіля «Шкода Октавія А5», державний номерний знак НОМЕР_7 .
Речові докази по справі:
- диск DVD-R марки «verbatim» (1 шт) з записом до протоколу проведення огляду місця події від 22.08.2025; Диск DVD-R марки «verbatim» ( 1 шт) з записом до протоколу проведення обшуку від 25.08.2025; Диск DVD-R марки «verbatim» (1 шт) з записом до протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2025; Диск DVD-R марки «verbatim» (3 шт.) з відеозаписом до протоколу проведення огляду мобільного телефону від 27.08.2025; Диск DVD-R марки «verbatim» (1 шт.) з відеозаписом з пункту обміну валют; Диск DVD-R марки «verbatim» (1 шт.) з відеозаписом з АЗС «ОККО»; Диск DVD-R марки «verbatim» (1 шт.) з відеозаписом до заяви ОСОБА_21 від 03.10.2025 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- залишки полімерної кришки синього кольору, яку поміщено до спецпакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» № PSP2234745; зразки грунту з-під переднього правого колеса транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 , які поміщено до спецпакету № PSP2152602, який в свою чергу упаковано до спецпакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» № GSU2005151; зразки грунту з-під переднього лівого колеса транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 , які поміщено до спецпакету, який в свою чергу упаковано до спецпакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» № GSU2005152; контрольні зразки ґрунту, відібрані нa відстані 15 м. від транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 , які упаковано до спецпакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № WAR1926698; пожежне сміття, вилучене з передньої частини транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 , яке поміщено до спецпакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № PSP3122486; пожежне сміття, вилучене з салону транспортного засобу марки/моделі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_5 , яке поміщено до спецпакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № PSP3122485, які разом із першочерговим упакуваннями (8 спецпакетів) поміщені до спецпакету №5870959 «України МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» з пояснювальними написами та підписом судового експерта та які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ у Волинській області (пр-т Василя Мойсея, 4, м. Луцьк) — знищити;
- спортивні штани чорного кольору з білими смугами по бокам, кофта чорного кольору типу «худі», пара кросівок зеленого кольору, рюкзак синього кольору, які разом із першопочатковим упакуванням (2 спецпакети), поміщені в чорний поліетиленовий пакет, горловина якого стягнута ниткою чорного кольору, кінці якої скріплено смужкою паперу з пояснювальним написом, підписом слідчого та відтиском печатки «Для пакетів № 14 Служба безпеки України Управління у Волинській області», який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ у Волинській області (пр-т Василя Мойсея, 4, м. Луцьк) — повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- мобільний термінал марки/моделі «Xiaomi Redmi Note 12С», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою абонентського номеру « НОМЕР_9 », який поміщений в першопочаткове упакування — сейфпакет № 3 № СЛУЖБА БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ Управління у Волинській області Слідчий відділ» горловина якого стягнута ниткою чорного кольору, кінці якої скріплено смужкою паперу з пояснювальним написом, підписом слідчого та відтиском печатки «Для пакетів № 14 Служба безпеки України Управління у Волинській області», який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ у Волинській області (пр-т Василя Мойсея, 4, м. Луцьк) — повернути власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- мобільний термінал марки/моделі «Xiaomi Redmi Note 9 Рго», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 , з сім-картами абонентських номерів « НОМЕР_12 » тa « НОМЕР_13 » - залишити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- мобільний термінал невстановленої марки в чохлі чорного кольору, згідно написів моделі «XT 2341-3», типу «MC 40C», з сім-картою оператора стільникового зв`язку «Kyivstar» - залишити ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- автомобіль марки "Volkswagen Transporter", реєстраційний номер НОМЕР_5 , який знаходиться на спецмайданчику ГУНП у Волинській області - повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- автомобіль марки "Skoda Oktavia", реєстраційний номер НОМЕР_7 , який знаходиться на спецмайданчику ГУНП у Волинській області - повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта на загальну суму 36993 (тридцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривень 10 копійок.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 27.08.2025 на майно, а саме: мобільний термінал марки/моделі «Xiaomi Redmi 12C», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою абонентського номеру « НОМЕР_9 », спортивні штани чорного кольору з білими смугами по бокам, кофта чорного кольору типу «худі», пара кросівок зеленого кольору, рюкзак синього кольору; мобільний термінал марки/моделі «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , з сім-картами абонентських номерів « НОМЕР_12 » та « НОМЕР_13 »; мобільний термінал невстановленої марки в чохлі чорного кольору, згідно написів моделі «ХТ 2341-3», типу «МС 40С», з сім-картою оператора стільникового зв`язку «Kyivstar» – скасувати.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 22.08.2025 на майно, а саме: автомобіль марки "Volkswagen Transporter", реєстраційний номер НОМЕР_5 та автомобіль марки "Skoda Oktavia", реєстраційний номер НОМЕР_7 , - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий:	ОСОБА_1