ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 р.	Справа № 520/3434/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3434/23

за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області    про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , заявник) через свого представника – Мареничева В.В., звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просив суд змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у адміністративній справі № 520/3434/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині нарахованих, але не виплачених, доплат до встановленої пенсії за пенсійною справою № N/A4229-СБУ за період з 01.02.2022 по 30.09.2023 та встановити спосіб виконання вказаного судового рішення в цій частині - шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Харківській на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених, доплат до встановленої пенсії за пенсійною справою № N/A4229-СБУ за період з 01.02.2022 по 30.09.2023 включно у загальній сумі 105 644,50 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 заяву представника ОСОБА_1 - Мареничева В.В. про зміну способу та порядку виконання судового рішення - задоволено.
Змінено спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 р. у адміністративній справі № 520/3434/23 шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених, доплат до встановленої пенсії за пенсійною справою № N/A4229-СБУ за період з 01.02.2022 по 30.09.2023 включно у загальній сумі 105 644, 50 грн. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ГУ ПФУ в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування усіх обставин у справі, просило скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо розміру заборгованості, яка підлягає виплаті на виконання рішення суду, оскільки фактичний залишок невиплачених коштів становить 62 887,09 грн, що підтверджується проведеним перерахунком пенсії. Вказує, що рішення суду від 02.05.2023 виконано добровільно шляхом здійснення відповідного перерахунку пенсії на підставі наданої довідки про грошове забезпечення, а нарахована різниця була скоригована з урахуванням вимог законодавства, зокрема без застосування індексації, передбаченої постановою КМУ №118, оскільки підвищення грошового забезпечення відбулося з 01.02.2022. Крім того, апелянт наголошує, що виплата нарахованих сум здійснюється в межах бюджетних асигнувань, а тому фактичне виконання рішення суду у повному обсязі залежить від наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. 
ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено такі обставини справи.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року у справі №520/3434/23 адміністративний позов задоволено частково та, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату встановленої пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № N/А4229-СБУ, починаючи з 01.02.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої Управлінням СБУ в Харківській області за № 99 від 21.11.2022, з урахуванням проведених виплат.
Зазначене рішення набрало законної сили 31.08.2023.
Листом № 2000-0203-8/14311 від 26.01.2026 ГУ ПФУ в Харківській області на звернення позивача повідомило, що відносно ОСОБА_1 станом на 26.01.2026 розмір відкладеної/ретроспективної заборгованості за період з 01.02.2022 р. по 30.09.2023 р. за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 р. у адміністративній справі № 520/3434/23 складає 105 644,50 грн, що також підтверджується розрахунком за пенсійною справою № N/А4229 від 26.01.2026.
Наведене стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду від 02.05.2023 у справі №520/3434/23 у повному обсязі не виконано, оскільки наявна заборгованість із виплати пенсії у сумі 105 644,50 грн, підтверджена матеріалами справи, при цьому невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення щодо пенсійних виплат протягом тривалого часу є самостійною підставою для зміни способу і порядку його виконання відповідно до ст. 378 КАС України, а обраний спосіб виконання шляхом стягнення коштів не змінює суті рішення, а спрямований на забезпечення його реального та ефективного виконання і поновлення порушеного права позивача. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За змістом частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Порядок та підстави для зміни способу та порядку виконання судового рішення визначені статтею 378 КАС України.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 № 4094-IX пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом. Також ним частину 3 статті 378 КАС України доповнено абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат».
Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ в Харківській області тривалий час, понад два роки, не виконує рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі № 520/3434/23 в частині виплати заявникові заборгованості з пенсії, яка виникла внаслідок зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 99 від 21.11.2022, виданої Управлінням СБУ в Харківській області, з урахуванням раніше виплачених сум.
Апелянтом було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано суму доплати за період з 01.02.2022 по 30.09.2023 у розмірі 105 644,50 грн, яка станом на час розгляду справи заявникові не виплачена.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням приписів частини 3 статті 378 КАС України у редакції чинній з 19.12.2024, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у адміністративній справі № 520/3434/23.
Доводи апелянта щодо помилковості визначення судом першої інстанції розміру заборгованості та фактичного виконання рішення шляхом проведення перерахунку пенсії колегія суддів відхиляє, оскільки з наданих відповідачем документів вбачається, що станом на 26.01.2026 (дата звернення до суду з заявою 28.01.2026) розмір невиплаченої заборгованості за рішенням суду становить 105 644,50 грн, що підтверджується розрахунком за пенсійною справою та свідчить про невиконання судового рішення в частині виплати нарахованих сум. Будь яких заперечень на заяву пенсійним органом до суду першої інстанції не надано.
Колегія суддів зазначає, що проведення перерахунку пенсії саме по собі не є належним виконанням судового рішення, оскільки обов`язок відповідача полягав не лише у здійсненні перерахунку, а й у фактичній виплаті визначених сум.
Посилання апелянта на коригування розміру заборгованості та незастосування індексації фактично спрямовані на зміну обсягу виконання судового рішення, яке набрало законної сили, та виходять за межі предмета розгляду заяви про зміну способу і порядку його виконання.
З приводу доводів апелянта про неможливість виконання рішення суду, мотивованих відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України, колегія суддів зазначає, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.
У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
У рішеннях ЄСПЛ у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява №70297/01) та у справі "Бакалов проти України" (заява №14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на виплату пенсії.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням «Серявін та інші проти України», та пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.
Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 316, 321, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року по справі № 520/3434/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено 09.04.2026 року