ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/26608/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року (суддя 1-ї інстанції Олійникк В.М.) в адміністративній справі №160/26608/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
17.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у внесенні до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про начебто порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у направленні електронного звернення до органів Національної поліції України щодо адміністративного затримання та доставлення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинити дії щодо виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, яка має бути доставлена органами національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 як порушника правил військового обліку;
визнати протиправним та скасувати адміністративний протокол (якщо він складався) щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю факту адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про незгоду з діями ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про начебто порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та направлення електронного звернення до органів поліції щодо адміністративного затримання до доставлення, оскільки факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутній, заяву про постановку на військовий облік позивач не подавав, а також не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно надано оцінку доводам позивача та не правильно застосовано норми чинного законодавства. Так позивач не отримував повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 ані поштовим відправленням, ані будь-яким іншим чином. Крім того ОСОБА_1 повідомив ТЦК та СП про свій виїзд за межі України згідно заяви від 18.11.2022 року, він ніяк не міг отримати повістку про уточнення даних від 01.03.2025р. Отже позивач не був належним чином оповіщений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що судом взагалі не досліджено питання куди саме, коли та за за яких обставин була направлена повістка ОСОБА_1 , яка стала підставою для оголошення останнього у розшук у зв`язку із порушенням правил військового обліку. Таким чином підстави для внесення інформації про порушення позивачем військового обліку були відсутні. Крім того, юридичною підставою для звернення до поліції для розшуку порушника є вчинення військовозобов`язаним правопорушення, яке передбачено ст. 210 або 210-1 КУпАП, проте оскільки докази притягнення позивача до відповідальності відсутні, відсутні були і підстави направлення до органі поліції повідомлення про адміністративне затримання і доставку ОСОБА_1 .
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває лейтенант запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
ОСОБА_1 після отримання позитивного рішення щодо виїзду на постійне місце проживання до Польщі звернувся 24.07.2017 року з заявою про виключення з військового обліку офіцерів запасу, встановленим порядком здав на зберігання військовий квиток офіцера запасу серія НОМЕР_1 , який на теперішній час зберігається в його особовій справі, та 24.07.2017 року отримав довідку на військовозобов`язаного, виїжджаючого за кордон.
01.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я позивача - військовозобов`язаному ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних резервістів сформовано повістку №2793818, яку направлено засобами поштового зв`язку (відправлення №0610235836095). 
У зв`язку з неприбуттям військовозобов`язаного за викликом до органу військового управління, де він перебуває на обліку, до органу Національної поліції 23.03.2025 автоматично сформовано електронне звернення Е1727294 на доставку військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
У липні 2025 року ОСОБА_1 дізнався, що він порушує правила військового обліку з 23.03.2025 року та зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, підстава: не прибув вчасно за повісткою.
23 липня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з адвокатським запитом, в якому просив повідомити: Чи є ОСОБА_1 порушником порядку військового обліку? Чи були складені відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення та/або винесена відносно нього постанова про накладення адміністративного стягнення про вчинення адміністративного правопорушення? Чи здійснювались будь-які дії посадовими особами ТЦК щодо передачі інформації до поліції щодо адміністративного затримання, розшуку ОСОБА_1 ? У разі наявності позитивної відповіді на вищезазначені питання, надати належним чином засвідчені копії таких документів.
На зазначений адвокатський запит відповіді отримано не було.
02.08.2025 ОСОБА_1 уточнив персональні дані, зазначив адресою свого місця проживання: АДРЕСА_2 , що підтвердив особисто, додаючи військово-обліковий документ, сформований у додатку “Резерв+”.
Позивач вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про начебто порушення ним правил військового обліку, звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що за результатами розгляду справи не встановлено вчинення відповідачем протиправних дій, оскаржених позивачем.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.
Спірним у справі є наявність вчинення протиправних дій відповідачем, що полягають, за позицією позивача, у внесенні до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про начебто порушення правил військового обліку ОСОБА_1 та направленні електронного звернення до органів Національної поліції України щодо адміністративного затримання та доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та триває і дотепер.
Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п. 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Пунктом 9 Положення №154 визначено які виконують функції і завдання територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487).
Відповідно до п. 2 та п. 3 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів " № 1951-VIII.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №1951-VIII основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період.
Частиною 1 статті 6 Закону №1951-VIII встановлено, що до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Частинами 8, 9 статті 5 Закону №1951-VIII встановлено, що органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до частини 5 статті 22 Закону №3543-XII порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Пункт 79 Порядку №1487 передбачає, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:
організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;
організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;
розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів);
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Додатком 2 до Порядку №1487 визначені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пунктом 1 яких передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:
перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;
прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
Відповідно до п.16 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації), зокрема:
забезпечують участь поліцейських у здійсненні заходів щодо оповіщення резервістів та військовозобов`язаних разом з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або у складі груп оповіщення;
організовують за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ або розвідувальних органів України, адміністративне затримання та доставлення органами (підрозділами) поліції до зазначених центрів та органів резервістів та військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративне затримання таких осіб здійснюється незалежно від їх місця перебування на військовому обліку. У такому разі особа доставляється до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки або органів СБУ, або відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Приписами ст. 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” закріплено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У відповідності до приписів статті 22 вказаного Закону, громадяни зобов`язані, зокрема: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Як свідчать встановлені обставини справи, 01.03.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних резервістів сформовано повістку №2793818, яку направлено засобами поштового зв`язку (відправлення №0610235836095). Відправником значиться ІНФОРМАЦІЯ_6 .
У зв`язку з неприбуттям військовозобов`язаного за викликом до органу військового управління, де він перебуває на обліку, до органу Національної поліції 23.03.2025 автоматично сформовано електронне звернення Е1727294 на доставку військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, враховуючи вищезазначені норми законодавства, а також інформацію про неявку позивача у день та час визначений у повістці за адресою у ній зазначеній, звернення до органу поліції сформована автоматично.
Доводи позивача про неотримання ним повістки колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем надані докази її направлення. Підстави неотримання позивачем направленої повістки не можуть свідчити про протиправність оскаржених дій відповідача.
Також суд першої інстанції правильно врахував, що відповідно до даних Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь №2057918 від 27.11.2025) адресою реєстрації позивача є: АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою і була направлена повістка позивачу. В свою чергу ОСОБА_1 лише зазначає, що у 2017 році був знятий з реєстрації за цією адресою, проте не спростовує того, що на час направлення повістки він був зареєстрований саме за зазначеною адресою. 
Довідка видана позивачу у 2017 році про зняття його з місця реєстрації не є належним і допустимим доказом у справі, оскільки механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265.
Матеріали справи містять інформацію про місце реєстрації позивача. (а.с. 45)
З цих підстав, а також враховуючи спірні правовідносини, колегія суддів зазначає про помилковість наголошення позивачем на адресі його проживання у республіці Польща, оскільки актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені ст. 14 Закону №1951-VIII.
З огляду на встановлені обставини справи та враховуючи зазначені норми законодавства, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем внесені до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо ОСОБА_1 в межах повноважень та у відповідності до норм законодавства.
Також слід зазначити, що у позові ОСОБА_1 зазначив, що він у листопаді 2022 повернувся в Україну для здійснення догляду за матір`ю, і звертався до органу ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою про надання відстрочки від призову. (а.с. 10, 24). Проте в апеляційній скарзі вже стверджує про те, що у листопаді 2022 у заяві від 18.11.2022 повідомив орган ТЦК та СП про свій виїзд за межі України. Таким чином доводи позивача суперечать одне одному. Крім того, матеріали справи не містять заяви від 18.11.2022 про повідомлення органо ТЦК та СП про його виїзд за межі території України.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, окрім розгляду судом позовної вимоги щодо оскарження протоколу.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб саме у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням владно-управлінських дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.
Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та з огляду на положення статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити (за наявності порушень) права особи, яка притягується до відповідальності, що не відповідає завданням адміністративного судочинства.
При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказала на те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.
Отже, цей спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, здійснює не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене рішення суду в частині відмови у задоволенні позву щодо скасування протоколу (у разі його складання) підлягає скасуванню із закриттям провадження у спрааві.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/26608/25 – скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування адміністративного протоколу (якщо він складався) щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю факту адміністративного правопорушення та провадження у справі в цій частині закрити.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/26608/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 15 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак