ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року Чернігів Справа № 620/1442/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини пенсії з 01.10.2020 року, у зв`язку з порушенням строку її виплати; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснювати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) нарахування сум та виплату компенсації втрати частини доходів при кожній частковій виплаті пенсійного боргу у зв`язку з порушенням строків їх виплати за весь час такої затримки з 01.10.2020року, з урахуванням частини погашення пенсійного боргу, який виплачується з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821, у відповідності до Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в жовтні та листопаді 2025 року була виплачена частина заборгованості пенсії, а тому вона має право виплату компенсації втрати частини доходів.
Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що використане у статті 3 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 17.03.2026 було продовжено відповідачу строк на подання відзиву. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 620/593/21 позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано протиправним рішення Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області № 974260168305 від 23.10.2020 в частині обмеження максимальним розміром пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 починаючи з 01.10.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника у розмірі 60 % середньомісячного (чинного) заробітку ОСОБА_2 без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01.10.2020, з урахуванням виплачених сум, в іншій частині позову відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98581587).
Листом від 30.08.2021 № 12110-13078/Д-02/8-2500/21 було повідомлено, зокрема, що на виконання рішення суду доплата пенсії за період з 01.10.2020 по 31.08.2021 в розмірі 394628,89 грн буде виплачуватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат (а.с. 8-9).
Листом від 24.12.2025 № 15934-15999/Д-02/8-2500/25 було повідомлено, що із загальної суми пенсії, нарахованої позивачу на виконання рішення суду від 06.04.2021, яка обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі), з урахуванням вимог Порядку № 821, виплачено частину боргу в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, зокрема, у жовтні 2025 року в сумі 187,35 грн та в листопаді 2025 року 187,35 грн (а.с. 16-18, 33).
Позивач, вважаючи, що має право на виплату відповідної компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. 
Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).
Статтею 1 Закону передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). 
Відповідно до статті 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).
Стаття 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначає, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 22.11.2018 у справі № 522/1404/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 14.05.2019 у справі № 487/6312/16-а, які відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для врахування судом при вирішенні даної справи.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.
Як вже було встановлено судом, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 620/593/21 позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано протиправним рішення Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області № 974260168305 від 23.10.2020 в частині обмеження максимальним розміром пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 починаючи з 01.10.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника у розмірі 60 % середньомісячного (чинного) заробітку ОСОБА_2 без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01.10.2020, з урахуванням виплачених сум, в іншій частині позову відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98581587).
Таким чином, несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії органом Пенсійного фонду України, що встановлено судовим рішенням в справі № 620/593/21, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.
При цьому, суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні по справі «Стреч проти Сполученого Королівства» («Stretch - United Kingdom» № 44277/98), в якому Суд, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. 
Крім того, у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» («Von Maltzan and Others v. Germany” № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02) Європейський суд з прав людини надав тлумачення поняттю «майно» саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого таке поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого “права власності”. При цьому, Суд зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.
З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, яка нарахована та виплачена згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 620/593/21; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати частини пенсії, яка нарахована та виплачена згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 620/593/21.
Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснювати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) нарахування сум та виплату компенсації втрати частини доходів при кожній частковій виплаті пенсійного боргу у зв`язку з порушенням строків їх виплати за весь час такої затримки з 01.10.2020 року, з урахуванням частини погашення пенсійного боргу, який виплачується з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821, то суд зазначає, що оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14005, код ЄДРПОУ 21390940) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, яка нарахована та виплачена згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 620/593/21.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати частини пенсії, яка нарахована та виплачена згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 620/593/21.
В решті позову відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17.03.2026. 

Суддя Наталія БАРГАМІНА