19.02.26

Справа № 635/10004/25
Провадження по справі № 2/635/3327/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року         с-ще Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Назаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Тарасенко Дар`ю Юріївну звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, з 24 листопада 2025 року та до досягнення нею 23 років.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 02 березня 2003 року. Шлюб було розірвано 29 грудня 2021 року. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3 , батьком якої записано відповідча. Від народження і до сьогодні ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . Харківський районним судом Харківської області 07 листопада 2024 року у справі № 635/11597/24 було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на сьогодні ОСОБА_3 виповнилося 18 років, вона є студенткою та навчається в Харківському фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну. Враховуючи факт продовження навчання шляхом здобуття вищої освіти, ОСОБА_3 не працює, незаміжня та перебуває на повному утриманні матері. Відповідач добровільно коштим на її утримання не надає, є керівником ТОВ «Відродження ЛТД», працевлаштованим та отримує відповідний дохід, у зв`язку з чим має змогу утримувати доньку ОСОБА_4 .
Аргументи учасників справи.
18 лютого 2026 року надійшов відзив представника відповідача – адвоката Зінченко О.Г. на позов, відповідно до якого зазначає, що відпвідач визнає позов частково, просить зменшити розмір вказаних у позові аліментів у розмірі 1/8 частини доходів відповідача. 
В обгрунтування зазначає, що на підтвердження факту навчання ОСОБА_3 позивачем надано довідку Харківського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну №03-31/62 від 17.10.2025 року, з якої вбачається, що форма навчання - бюджет, стипендію отримує. Термін навчання - 30 червня 2027 року. Згідно даної довідки ОСОБА_5 навчається дистанційно на бюджеті, тобто вдома, має самостійний дохід у вигляді стипендії. Однак про розмір даної стипендії, яка по суті являється її доходом та має враховуватися при визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів, ні в довідці з навчального закладу, ні в позовній заяві, ні в інших доказах не зазначено взагалі, як і можливі інші доходи ОСОБА_3 та її матері, в якої вона знаходиться на утриманні. З наданих доказів неможливо встановити розмір стипендії (доходу) чи матеріальний стан особи, яка потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням та її матері, яка являється позивачем по справі, як не можливо встановити і витрати на саме навчання.
Щодо стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , що продовжує навчання, аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, зазначає, що мінімальний розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, котра продовжує навчання законодавством не визначено. Верховний суд в своїх рішеннях вказує на те, що розмір менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний вид стягнень - не розповсюджується. Так, в своєму рішенні №569/8960/17, відхиляючи касаційну скаргу, дійшов наступного висновку: «Доводи касаційної скарги про незастосування судами частини другої статті 182 СК України є необґрунтованими, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина цією статтею не встановлений». Тож заявлення позивачем вимоги про стягнення аліментів в розмірі не меншому 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно є необгрунтованою та суперечить вимогам статті 182 СК України, оскільки вимоги про стягнення аліментів в розмірі не меншому 50 вісотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку стосуються стягнення аліментів на дітей до 18 років. В даному випадку вважає, що вимога про стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини якій виповнилося 18 років та яка продовжує навчання задоволенню не підлягає.
На підтвердження здатності відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі до позовної заяви додано довідку з платформи Опендатабот, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Відродження ЛТД» Код ЄДРПОУ 19472552, та як вказує позивач, отримує відповідний дохід, у зв`язку з чим має змогу утримувати доньку.
Відповідач категорично не погоджується з даним твердженням позивача та вважає їх надуманими, оскільки на протязі тривалого часу не отримує жодного доходу чи заробітної плати від ТОВ «Відродження ЛТД», що підтверджується відповідними Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.01.2026 року №1601—11716, наданих Полтавською ДПІ ГУ ДПС у Полтавській області, а також інформацією з Пенсійного фонду України форми ОК-7, відповідно до якої за 2025 рік дохід відповідача від «Відродження ЛТД» код ЄДРПОУ 19472552 відсутній.
Вважають, що саме посилання позивача на те, що відповідач є кервником ТОВ «Відродження ЛТД», не підтверджує автоматично факту працевлаштування відповідачача та отриманні останнім на цій підставі доходу, достатнього для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини.
Натомість на даний час відповідач лише нещодавно працевлаштувався до ФГ «Чорноземи Зіньківщини», що підтверджується відповідною довідкою №115 від 09.02.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_2 дійсно працює у ФГ «Чорноземи Зіньківщини» з 22.01.2026 року на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів з посадовим окладом 9900,00 грн. на місяць.
Також у відповідача є непрацездатний батько - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який являється пенсіонером та відповідно до довідки №2, наданої КНП «Чутівський ЦПМСД», він пройшов огляд у сімейного лікаря КНП «Чутівський ЦПМСД» та перебував на амбулаторному лікуванні з 09.01.2026 року з діагнозом ЦА 111 ст. ДЕ 111 ст. наслідки перенесеного ішемічного інсульту (03.01.2024) у вертебро-базилярному басейні з лівобічною рефлекторнопірамідною недостатністю, фівобічним гемітактичним синдромом: легким у руці, вираженим у нозі. Гіпертонічна хвороба 111 ст., 2 ст. ризик дуже високий. ІХС: дифузний кардіосклероз. Синусова аритмія, СНС, ХСН І. Вторинна гіпертензивна нефропатія. СКХ: камінь лівої нирки. Синдром Жильбера. Катаракта обох очей. Також наявість даних захворювань батька відповідача підтверджується і випискою з медичної карти стаціонарного хворого №386 відділення гострої цереброваскулярної патології з КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради», відповідно до якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив лікування з 03.01.2024 року по 15.01.2024 рік, та в зв`язку з цим в подальшому потребує додаткого лікуваня та обстежень.
На даний час відповідач - ОСОБА_8 являється єдиним сином та особою, яка надає своєму батькові ОСОБА_6 домомогу, в тому числі і матеріальну на лікування в зв`язку з погіршенням його стану здоров`я та лікуванням. Даний факт також підтверджується і нотаріально засвідченими поясненнями ОСОБА_6 .
Тобто на даний час у відповідача, який щойно влаштувався на роботу, крім його доньки на утриманні також перебуває і його непрацездатний батько ОСОБА_7 і стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходу, який на сьогоднішній день складає 9900 грн. в місяць на утримання доньки, яка продовжує навчання, і при цьому отримує стипендію, є надмірним тягарем, який за наявних обставин фактично позбавить його самого засобів для існування. Тож надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини від доходу відповідач не має змоги. Тим більше, що інших осіб, чи дітей, які б могли надавати батькові відповідача матеріальну допомогу немає, оскільки рідний брат відповідача - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісті 30.08.2024 під час виконання бойового завдання при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації внаслідок удару ворожого FPV зі сторони окупаційних військ під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Кремяне рф.
Також зазначє, що до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 як особа, яка продовжує навчання, дійсно проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 та знаходиться на повному її утриманні. Тим більше, що при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його перебування, доказів на підтвердження чого до позову не надано.
Враховуючи викладене, відповідач частково визнає позов в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини від його доходу, але без визначення мінімального розміру аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка продовжує навчання.
23 лютого 2026 року надійшов відзив на позов від представника позивача – адвоката Тарасенкор Д.Ю., в якому просить задовольнити позов, зазначає наступне. Так, зазначає, що донька позивача, яка не є працевлаштованою, мешкає разом з нею та відповідно перебуває на їїх повному утриманні. Розмір доходів матері на спір не впливає. 
Щодо можливості батька сплачувати аліменти зазначає наступне. У відзиві представник відповідача зазначає, що останній має на утриманні непрацездатного батька з низкою захворювань, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Сам по собі факт наявності у відповідача батька-пенсіонера без доведення його потреби в отриманні матеріальної допомоги від сина та факту надання такого утримання сином не є автоматичною підставою для зменшення розміру аліментів чи відмови у їх стягненні. При цьому з відзиву та доданих до нього документів вбачається, що другий син батька (брат відповідача) зник безвісти під час несення військової служби ще у 2024 році. Згідно законодавства України, зокрема Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ № 884, батько відповідача має право на відповідні грошові виплати, зокрема - виплати грошового забезпечення сина-військовослужбовця, зниклого безвісти. Такі виплати має здійснювати військова частина щомісяця. Наведене свідчить, що батько відповідача або скористався закріпленим законодавством механізмом отримання відповідних виплат за зниклого безвісти сина (відтак, має інші джерела доходів, крім пенсії), або має право на отримання таких виплат, але не скористався можливістю їх отримання(і це б означало відсутність такої потреби). Надані разом з відзивом документи не підтверджують, що у батька відповідача відсутні інші доходи, окрім пенсії. Крім того зазначає, що як вбачається з відзиву, відповідач вже довгий час не отримує доходів від ТОВ «Відродження ЛТД», керівником якого є, і що наразі єдиним його доходом є заробітна плата в сумі 9 900 грн. від ФГ «Чорноземи Зіньківщини», де він працює на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів. З наведеного підтверджується, що відповідач досі працює на посаді керівника в ТОВ «Відродження ЛТД», але пояснень відсутності будь-яких доходів не надає, що може свідчити про наявність у роботодавця непогашеної перед ним заборгованості щодо заробітної плати, яка буде погашена найближчим часом. Також вказує. що відсутність же витрат на дорогу і оплату навчання не свідчить про відсутність у доньки витрат на харчування, придбання одягу, лікування, оплату комунальних послуг тощо.На спростування тверджень представника відповідача, наведених у відзиві щодо недоведення факту спільного проживання доньки з матір`ю, надає суду копії витягів з реєстру територіальної громади про проживання позивач та її доньки за однією адресою.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Позивач та її представник – адвокат Тарасенко Д.Ю. у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не зеперечують. 
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву представника віповідача про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. 
Рух справи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Сторони знаходились у шлюбі, який був зареєстрований 02.03.2003 у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 12 та який рішенням Харкіського районного суду Харківської області від 29 грудня 2021 року розірваний.
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 11 грудня 2007 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №174.
Харківським районним судом Харківської області від 07 листопада 2024 року видано судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) якого: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття. 
Згідно довідки Харківського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну №03-31/62 від 17.10.2025, ОСОБА_3 являється студентом Харківського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну (1 рівень акредитації) 3 курсу, денного відділення з 01.09.2023, форма навчання бюджет, стипендію отримує. Термін закінчення навчання 30 червня 2027 року. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2026/002719156 від 20.02.2026 та №2026/002719770 від 20.02.2026. 
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч.3 ст.3 ЗУ «Про освіту»).
Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України).
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 
Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16 дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Крім того, законодавство, яке регулює питання стягнення аліментів на повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, встановлює вичерпний перелік підстав, які суди повинні враховувати вирішуючи таку позовну вимогу. До такої підстави, зокрема належить стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
Так, судом встановлено, що повнолітня донька ОСОБА_3 є студентом денного відділення Харківського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну, закінчує навчання 30 чеврня 2027 року, тобто не має можливості працювати та заробляти гроші на своє утримання. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що повнолітня ОСОБА_3 в зв`язку з продовженням навчання потребує матеріального забезпечення з боку батьків, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків.
Разом з тим, позивачем не доведено, що відповідач як платник аліментів має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у визначеному нею розмірі 1/3 частки від усіх його доходів щомісячно.
Так, з наданих представником відповідача доказів вбачається, що ОСОБА_1 тривалий час не отримує жодного доходу чи заробітної плати від ТОВ «Відродження ЛТД», що підтверджується відповідними Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.01.2026 року №1601—11716, наданих Полтавською ДПІ ГУ ДПС у Полтавській області, а також інформацією з Пенсійного фонду України форми ОК-7, відповідно до якої за 2025 рік дохід відповідача від «Відродження ЛТД» код ЄДРПОУ 19472552 відсутній.
Як вбачається з довідки ФГ «Чорноземи Зіньківщини» №115 від 09.02.2026 року, ОСОБА_2 дійсно працює у ФГ «Чорноземи Зіньківщини» з 22.01.2026 року на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів з посадовим окладом 9900,00 грн. на місяць.
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітеторм Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, актовий запис №55, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є: батько ОСОБА_6 . мати ОСОБА_11 .
На даний час батько позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пенсіонером та відповідно довідки №2, наданої КНП «Чутівський ЦПМСД», він пройшов огляд у сімейного лікаря КНП «Чутівський ЦПМСД» та перебував на амбулаторному лікуванні з 09.01.2026 року з діагнозом ЦА 111 ст. ДЕ 111 ст. наслідки перенесеного ішемічного інсульту (03.01.2024) у вертебро-базилярному басейні з лівобічною рефлекторнопірамідною недостатністю, фівобічним гемітактичним синдромом: легким у руці, вираженим у нозі. Гіпертонічна хвороба 111 ст., 2 ст. ризик дуже високий. ІХС: дифузний кардіосклероз. Синусова аритмія, СНС, ХСН І. Вторинна гіпертензивна нефропатія. СКХ: камінь лівої нирки. Синдром Жильбера. Катаракта обох очей. Також наявість даних захворювань батька відповідача підтверджується і випискою з медичної карти стаціонарного хворого №386 відділення гострої цереброваскулярної патології з КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради», відповідно до якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив лікування з 03.01.2024 року по 15.01.2024 рік, та в зв`язку з цим в подальшому потребує додаткого лікуваня та обстежень.
Як вбачається з нотаріально засвідчених письмових пояснень ОСОБА_6 , він мав двох синів, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який проживав разом з ним, у 2024 році був мобілізований, а у жовтні 2024 року він отримав повідомлення що ОСОБА_9 зник безвісті. Вказане підтверджується наданим суду сповіщенням сім`ї №68, з якого вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісті 30.08.2024 під час виконання бойового завдання при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації внаслідок удару ворожого FPV зі сторони окупаційних військ під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Кремяне рф. Також з письмових поячснень вбачається, що на даний час - ОСОБА_8 являється єдиним сином та особою, яка надає своєму батькові ОСОБА_6 домомогу.
Враховуючи, що на даний час відповідач має непрацездатного батька ОСОБА_6 і стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходу, який на сьогоднішній день складає 9900 грн. в місяць на утримання доньки, яка продовжує навчання, є надмірним тягарем, який за наявних обставин фактично позбавить його самого засобів для існування, суд вважає, що відповідачем доведено неможливість сплачувати аліменти в заявленому у позові розмірі.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а також реальну можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, суд вважає за доцільним визначити розмір аліментів у сумі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, який є обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам дочки. 
Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, відповідачем не надано. 
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 
Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі однієї шостої частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24 листопада 2025 року до закінчення навчання 30 червня 2027 року, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2  23 – х років.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного і керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265,430 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі однієї шостої частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24 листопада 2025 року до закінчення навчання 30 червня 2027 року, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2  23 – х років.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривні 20 (двадцять) копійок в дохід держави.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;
представника позивача – адвокат Тарасенко Дар`я Юріївна, РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ;
відповідач – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 ;
представник відповідача – адвокат Зінченко Оксана Григорівна, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення складено 27 лютого 2026 року.

Суддя      О.В.Назаренко