ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/12241/24 Головуючий у 1 інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Кузьмишиної О.М.
Ключковича В.Ю.
За участю секретаря Данилюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - ГУ ДПС у Черкаській області), в якому просив визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12303/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 № 12304/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12308/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12309/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12310/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12311/23-00-24-04-01;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.08.2024 р. № 12306/23-00-24-04-01;
- рішення № 17307/23-00-24-04-01 від 13.11.2024 про застосування штрафних санкцій.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.08.2024 № 12303/23-00-24-04-01, № 12304/23-00-24-04-01, № 12308/23-00-24-04-01, № 12309/23-00-24-04-01, № 12310/23-00-24-04-01, № 12311/23-00-24-04-01, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.08.2024 № 12306/23-00-24-04-01 та рішення від 13.11.2024 № 17307/23-00-24-04-01.
Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Черкаській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт вказує, що документальні планова та позапланова виїзні перевірки ФОП ОСОБА_1 були проведені правомірно на підставі норм податкового законодавства та відповідних наказів контролюючого органу. При цьому, апелянт стверджує, що за результатами перевірок встановлено порушення вимог податкового законодавства, які призвели до заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість та єдиного соціального внеску. Також, апелянт зазначає, що платником податків було завищено суму витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, що вплинуло на визначення об`єкта оподаткування. Окремо апелянт вказує, що під час перевірки встановлено використання виробничого об`єкта та електроенергії одночасно двома фізичними особами-підприємцями, що свідчить про часткове використання придбаних ресурсів у діяльності іншого суб`єкта господарювання. Таким чином, апелянт стверджує, що на підставі встановлених порушень контролюючим органом правомірно зроблено висновки щодо заниження податкових зобов`язань та винесено спірні податкові повідомлення-рішення.
08 грудня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує рішення суду першої інстанції.
До Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Черкаській області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду засобами відеоконференцзв`язку системи «Електронний суд».
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року клопотання Головного управління ДПС у Черкаській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. 
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статей 75, 77,79, 82, підпункту 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, статті 13 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.04.2024 № 792-п та плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік, проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності платника податків - Фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2023, єдиного соціального внеску за період діяльності з 01.01.2016 до 31.12.2023.
За результатами документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено Акт від 13.06.2024 № 6999/23-00-24-04-01/3000315694, відповідно до якого встановлені порушення:
1) п. 177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 141832,79 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 22331,97 грн, за 2018 рік на суму 17817,91 грн, за 2019 рік на суму 13815,52 грн, за 2020 рік на суму 22929,74 грн, за 2021 рік на суму 21440,71 грн, за 2022 рік на суму 19307,07 грн, за 2023 рік на суму 24189,87 грн;
2) ст. 163.1.1 п.163.1 ст 163, абз.4 п. 164.1 ст. 164 та п.161 підрозд. 10 розд. ХХ "Перехідних положень" Кодексу, в результаті донараховано військового збору від провадження підприємницької діяльності на загальну суму 11819,40 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 1860,99 грн, за 2018 рік на суму 1484,83 грн за 2019 рік на суму 1151,30 грн за 2020 рік на суму 1910,81 грн, за 2021 рік на суму 1786,73 грн, за 2022 рік на суму 1608,92 грн, за 2023 рік на суму 2015,82 грн;
3) п.п. 1.2 п. 1 ст. 7 та абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року, у результаті донараховано єдиного внеску на загальну суму 139109,26 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 24205,93 грн, за 2018 рік на суму 21777,49 грн, за 2019 рік на суму 16885,65 грн, за 2020 рік на суму 28025,27 грн, за 2021 рік на суму 18254,36 грн, за 2022 рік на суму 15218,85 грн, за 2023 рік на суму 14741,71 грн;
4) п. 188.1 ст. 188, п.п. "г" п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, встановлено заниження з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на загальну суму 847301 грн;
5) пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі за щоденним підсумком на загальну суму ПДВ 899896 грн;
6) п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, встановлено не подання відомостей про об`єкти оподаткування.
ФОП ОСОБА_1 подав заперечення (вх. № 25528/6 від 09.07.2024), у яких висловив незгоду з доводами, викладеними в Акті перевірки від 13.06.2024 № 6999/23-00-24-04-01/ НОМЕР_1 . Крім того, ФОП ОСОБА_1 надав копії документів (Запит № 11 від 25.06.2024, Лист №1 від 26.06.2024, Договір оренди обладнання від 01.01.2021 № б/н, додаткова угода № 1 від 31.12.2021, № 2 від 31.12.2022 до Договору оренди обладнання від 01.01.2021, Акт приймання-передавання обладнання до договору оренди обладнання від 01.01.2021, Акти приймання-передачі № 1 від 31 березня 2021 року, № 2 від 30 червня 2021 року, № 3 від 30 вересня 2021 року, № 4 від 31 грудня 2021 року, № 5 від 31 березня 2022 року, № 6 від 30 червня 2022 року, № 7 від 30 вересня 2022 року, № 8 від 31 грудня 2022 року, № 9 від 31 березня 2023 року, №10 від 30 червня 2023 року, № 11 від 30 вересня 2023 року, № 12 від 31 грудня 2023 року до Договору оренди обладнання від 01.01.2021 року.
Наказом Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.07.2024 № 1683-п призначено проведення з 23.07.2024 документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань, які зазначені у запереченні від 04.07.2024 № 12 (вх. ГУ ДПС від 09.07.2024 № 25528/6) до акту документальної планової виїзної перевірки від 13.06.2024 № 6999/23-00-24-04-01/ НОМЕР_1 .
Перевірка проводилася з 23.07.2024 до 29.07.2024.
За результатами документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань, які зазначені у запереченні від 04.07.2024 № 12 (вх. ГУ ДПС від 09.07.2024 №25528/6), складено Акт від 02.08.2024 № 9305/23-00-24-04-01/ НОМЕР_1 , яким встановлені порушення:
1) п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 141832,79 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 22331,97 грн, за 2018 рік на суму 17817,91 грн, за 2019 рік на суму 13815,52 грн, за 2020 рік на суму 22929,74 грн, за 2021 рік на суму 21440,71 грн, за 2022 рік на суму 19307,07 грн, за 2023 рік на суму 24189,87 грн;
2) ст. 163.1.1 п.163.1 ст 163, абз.4 п. 164.1 ст. 164 та п.161 підрозд. 10 розд. ХХ "Перехідних положень" Кодексу, в результаті донараховано військового збору від провадження підприємницької діяльності на загальну суму 11819,40 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 1860,99 грн, за 2018 рік на суму 1484,83 грн за 2019 рік на суму 1151,30 грн за 2020 рік на суму 1910,81 грн, за 2021 рік на суму 1786,73 грн, за 2022 рік на суму 1608,92 грн, за 2023 рік на суму 2015,82 грн;
3) п.п. 1.2 п. 1 ст. 7 та абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року, у результаті донараховано єдиного внеску на загальну суму 139109,26 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 24205,93 грн, за 2018 рік на суму 21777,49 грн, за 2019 рік на суму 16885,65 грн, за 2020 рік на суму 28025,27 грн, за 2021 рік на суму 18254,36 грн, за 2022 рік на суму 15218,85 грн, за 2023 рік на суму 14741,71 грн;
4) пп. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. "г" п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на загальну суму 129457 грн, в тому числі: за березень 2018 року на суму 2008 грн, за травень 2018 року на суму 2671 грн, за червень 2018 року на суму 71 грн, за липень 2018 року на суму 1838 грн, за вересень 2018 року на суму 2583 грн, за жовтень 2018 року на суму 43 грн, за березень 2019 року на суму 1638 грн, за квітень 2019 року на суму 6653 грн, за травень 2019 року на суму 2582 грн, за липень 2019 року на суму 1948 грн, за серпень 2019 року на суму 855 грн, за жовтень 2019 року на суму 2885 грн, за листопад 2019 року на суму 1551 грн, за грудень 2019 року на суму 689 грн., за січень 2020 року на суму 2649 грн, за лютий 2020 року на суму 4614 грн, за квітень 2020 року на суму 5253 грн, за травень 2020 року на суму 1930 грн, за червень 2020 року на суму 1421 грн, за липень 2020 року на суму 643 грн, за серпень 2020 року на суму 1832 грн, за вересень 2020 року на суму 33 грн, за жовтень 2020 року на суму 1186 грн., за листопад 2020 року на суму 2656 грн, за грудень 2020 року на сум 3261 грн, за червень 2021 року на суму 8783 грн, за грудень 2021 року на суму 9038 грн, за січень 2022 року на суму 10596 грн, за квітень 2022 року на суму 6500 грн, за травень 2022 року на суму 1397 грн, за липень 2022 року на суму 5850 грн, за вересень 2022 року на суму 22750 грн, за грудень 2022 року на суму 10116 грн, за січень 2023 року на суму 934 грн та завищення суми від`ємного значення з ПДВ за грудень 2023 року в сумі 30532 грн;
5) пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі за щоденним підсумком на загальну суму ПДВ 263230 грн;
6) п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, встановлено неподання відомостей про об`єкти оподаткування.
На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Черкаській області від 13.06.2024 № 6999/23-00-24-04-01/3000315694 прийняло податкові повідомлення-рішення (ППР) від 23.08.2024:
- № 12303/23-00-24-04-01, яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 141832,79 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 9746,23 грн, всього - 151579,02 грн;
- № 12304/23-00-24-04-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 11819,40 грн та застосовані штрафні санкції в розмірі 812,19 грн, всього - 12631,59 грн;
- № 12308/23-00-24-04-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 129457 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 12945,70 грн, всього -142402,70 грн;
- № 12309/23-00-24-04-01, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 30532 грн;
- № 12310/23-00-24-04-01, яким застосовано штраф в розмірі 46980,75 грн за відсутність реєстрації податкових накладних;
- № 12311/23-00-24-04-01, яким застосовано штраф в розмірі 340 грн за неподання повідомлення про об`єкти оподаткування.
Крім того, 23 серпня 2024 року ГУ ДПС у Черкаській області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 12306/23-00-24-04-01 якою визначено заборгованість із єдиного соціального внеску на суму 139109,26 грн
13 листопада 2024 року ГУ ДПС у Черкаській області прийняло рішення № 17307/23-00-24-04-01 про застосування штрафних санкцій в сумі 49595,12 грн, у зв`язку із донарахуванням єдиного соціального внеску.
Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою про сплату податкового боргу та рішенням про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до вимог підпункту 16.1.2 пункту 16.1, статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Положеннями пункту 177.10 статті 177 ПК України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.
Так, статтею 177 ПК України врегульовано питання оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно п.п. 177.1-177.2 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Пунктом 177.4 статті 177 ПК України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:
- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;
- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;
- суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;
- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Черкаській області винесено, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 23 серпня 2024 року № 12303/23-00-24-04-01 та 12304/23-00-24-04-01, якими позивачу збільшено суми грошових зобов`язань із податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
Також, ГУ ДПС у Черкаській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 12306/23-00-24-04-01, якою визначено заборгованість із єдиного соціального внеску та рішення № 17307/23-00-24-04-01 від 13 листопада 2024 року про застосування штрафних санкцій.
Так, вищевказані податкові повідомлення-рішення та вимога про сплату боргу (недоїмки) прийняті, у зв`язку із висновками контролюючого органу про заниження позивачем загального оподатковуваного доходу на загальну суму 787 960 грн.
При цьому, висновок контролюючого органу у цій частині ґрунтується на тому, що позивач неправомірно відніс всю суму витрат, понесених по електроенергії, у зв`язку із чим, під час перевірки здійснено розрахунок частки понесених витрат між платниками.
З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.
Матеріали справи свідчать, що ФОП ОСОБА_1 є власником нерухомого майна (нежитлове приміщення площею 475,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 згідно договору дарування приміщення ВТС 530370 від 06.03.2013) та засновником ТОВ "Кам`янський Млин", здійснює свою господарську діяльність з використанням двох комплектів обладнання виробництва круп КОПКЗК-2ДЛ згідно договору дарування обладнання ВТО 530 від 06.03.2013.
Між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладений Договір оренди обладнання від 01.01.2021 (два комплекти обладнання для виробництва круп із зернових культур).
Пунктом 3.1. Договору оренди обладнання від 01.01.2021 (з урахуванням додаткових угод № 1 від 31.12.2021 та № 2 від 31.12.2022) передбачено, що строк оренди встановлений до 01.01.2024.
Відповідно до пункту 4.6. Договору оренди обладнання від 01.01.2021, всі витрати з технічного обслуговування та ремонту об`єкту оренди, а також комунальні послуги, пов`язані із функціонуванням обладнання (в т.ч. витрати за спожиту електроенергію) несе орендодавець самостійно за власний рахунок.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач обґрунтовано відніс до складу витрат у періоді, що перевірявся, обсяг грошових коштів, сплачених за комунальні послуг (спожиту електроенергію), як власник нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та на виконання умов пункт 4.6. Договору оренди обладнання від 01.01.2021.
Таким чином, відповідач дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність розподілу понесених витрат за електроенергію на частки між позивачем та орендарем обладнання.
Крім того, згідно матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 передав у оренду виключно обладнання, а не власне саме нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . 
Як наголосив позивач, у вказаному нежитловому приміщенні, крім наданого у оренду виробничого обладнання, також наявні: водонагрівач електричний марки ВЄ-210; кондиціонер First Austria FA-5571-4; кондиціонер Midea Glory Plus Series MSG; електричні обігрівачі; комп`ютер та побутова техніка; при переробці зерна застосовується стрічкова ковшова - транспортний елемент, який використовується для переміщення сипучих матеріалів, таких як зерно, насіння, комбікорми та інші аграрні продукти; для зважування зерна та крупи використовуються ваги електронні TB-S-200.2-A3; при ремонтних роботах використовується дрель, зварювальний інвертор, шліфмашина кутова МШУ-2100-230. Виробниче приміщення обладнано електричним освітленням, камерою відеоспостереження, сигналізаціями (пожежною та охоронною), що також споживають електроенергію.
Отже, саме позивач, як власник нежитлового приміщення та наявного у ньому обладнання, несе обов`язок зі сплати комунальних платежів.
Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що відповідач, здійснюючи розподіл понесених витрат за електроенергію на частки між позивачем та орендарем обладнання, не зазначив нормативно-правових підстав для такого розподілу.
Водночас, апелянтом не спростовано належними доказами первинні документи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарської діяльності та формування відповідних показників податкового обліку.
Враховуючи вищезазначене, доводи апелянта про заниження ФОП ОСОБА_1 загального оподатковуваного доходу на загальну суму 787960 грн колегія суддів вважає необґрунтованими.
Як наслідок, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.08.2024 № 12303/23-00-24-04-01, № 12304/23-00-24-04-01, а також, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 23.08.2024 № 12306/23-00-24-04-01.
З приводу правомірності винесення Головним управлінням ДПС у Черкаській області податкових повідомлень-рішень від 23 серпня 2024 року № 12308/23-00-24-04-01 та № 12309/23-00-24-04-01, слід зазначити наступне.
Згідно висновків Акту перевірки від 02 серпня 2024 року, ФОП ОСОБА_1 не включив до податкового зобов`язання суми ПДВ від здачі в оренду обладнання у розмірі 102983,00 грн та занизив податкове зобов`язання з ПДВ до сплати по товарах (фарба, лак-емаль), які були використано не в господарській діяльності, внаслідок чого, занизив податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету та завищив суму від`ємного значення з ПДВ.
Так, матеріали справи свідчать, що ФОП ОСОБА_1 02.08.2024 сплатив зобов`язання з ПДВ від здачі в оренду обладнання в розмірі 102983,00 грн, а також штрафні санкції в розмірі 3090 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, про що повідомив контролюючий орган запереченнями №14 від 09.08.2024.
Крім того, лакофарбові вироби, а саме: фарба для розмічування доріг, біла TM "Fдrbех" - 30 кг, лак-емаль алкідноуретанова TM PANZER біла 2,5л., лак-емаль алкідноуретанова TM PANZER червона 2,5л., лак-емаль алкідноуретанова TM PANZER чорна 2,5л., емаль ПФ-115ТМ "Яхтова" глянцева біла, 0,25кг були передані позивачем, як благодійна допомога Кам`янській міській раді для покращення благоустрою міста, що підтверджується актом приймання-передачі від 10.05.2022 та актом приймання-передачі від 11.05.2023.
Згідно приписів підпункту 197.1.15. пункту 197.1 статті 197 ПК України, звільняється від оподаткування операції з надання благодійної допомоги, зокрема безоплатне постачання товарів/послуг благодійним організаціям, утвореним і зареєстрованим відповідно до законодавства, а також надання такої допомоги благодійними організаціями набувачам (суб`єктам) благодійної допомоги відповідно до законодавства про благодійну діяльність та благодійні організації.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вартість лакофарбових виробів, що передані як благодійна допомога для Кам`янської міської ради звільняється від оподаткування.
Колегія суддів звертає увагу на те, що про вищезазначені обставини ФОП ОСОБА_1 повідомляв Головне управління ДПС у Черкаській області листом № 10 від 05.06.2024, що підтверджується відповідачем у Акті перевірки (а.с. 40 Акту).
Таким чином, з вищевказаного слідує, що ГУ ДПС у Черкаській області помилково обраховано податкове зобов`язання позивача зі сплати ПДВ.
У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкові повідомлення рішення від 23.08.2024 № 12308/23-00-24-04-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 129457 грн та ППР № 12309/23-00-24-04-01 (яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість) є протиправними та підлягають скасуванню.
З приводу винесення Головним управлінням ДПС у Черкаській області податкового повідомлення-рішення від 23 серпня 2024 року № 12310/23-00-24-04-01, слід зазначити наступне.
Так, апелянт стверджує, що платником податків - ФОП ОСОБА_1 в порушення п. 187.1 ст. 187 ПК України, не складено та не зареєстровано в ЄДРПН податкових накладних, згідно актів приймання-передачі до Договору оренди обладнання від 01.01.2021 року, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 102983 грн., в тому числі за березень 2021 року на суму 4650 грн., за червень 2021 року на суму 4133 грн., за вересень 2021 року на суму 12917 грн., за грудень 2021 року на суму 6717 грн., за березень 2022 року на суму 6500 грн., за червень 2022 року на суму 5850 грн., за вересень 2022 року на суму 22750 грн., за грудень 2022 року на суму 11050 грн., за березень 2023 року на суму 5500 грн., за червень 2023 року на суму 4583 грн., за вересень 2023 року на суму 13750 грн., за грудень 2023 року на суму 4583 грн.
Згідно вимог пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, у разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.
Матеріали справи свідчать, що після отримання спірного податкового повідомлення-рішення, позивач у строк, встановлений пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України, подав на реєстрацію у ЄРПН податкові накладні щодо наданих послуг з оренди обладнання (Т. 1 а.с. 109-120).
Таким чином, штрафні санкції визначені податковим повідомленням-рішенням від 23 серпня 2024 року № 12310/23-00-24-04-01 не можуть бути застосовані до позивача, в силу приписів пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.08.2024 № 12303/23-00-24-04-01, № 12304/23-00-24-04-01, № 12308/23-00-24-04-01, № 12309/23-00-24-04-01, № 12310/23-00-24-04-01, № 12311/23-00-24-04-01, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 23.08.2024 № 12306/23-00-24-04-01, рішення від 13.11.2024 № 17307/23-00-24-04-01 та наявність підстав для їх скасування.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 195, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р. 

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 05.03.2026 р.