ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 684/491/21
Провадження № 22-ц/820/831/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Заворотна А. В.,
з участю: представника відповідачів ОСОБА_1 ,
представника позивачки ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 квітня 2023 року (суддя Галиш І. Б., повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року) та на додаткове рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року (повне судове рішення складено 16 травня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
У грудні 2021 року ОСОБА_5 , звертаючись до суду із вказаним позовом з урахуванням його уточненої редакції від 14 листопада 2022 року, зазначала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2003 року вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,28 га по АДРЕСА_1 , що складається з двох земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,06 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,22 га. Право власності на вказані земельні ділянки посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 056717, виданим 22 жовтня 2003 року Старосинявською селищною радою.
Рішенням сесії Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 18 вересня 2015 року № 3 суміжному землекористувачу ОСОБА_4 був наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,12 га по АДРЕСА_2 . 
З метою отримання кадастрового номера належної їй земельної ділянки 26 вересня 2017 року вона уклала договір із землевпорядною організацією на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Під час проведення кадастрової зйомки було встановлено, що в межах її земельної ділянки, яку передбачалось зареєструвати у ДЗК, розташована земельна ділянка ОСОБА_4 кадастровий номер 6824455100:01:007:0566. З відомостей збірного кадастрового плану суміжних земельних ділянок відомо, що на належну їй з 2003 року земельну ділянку частково накладається земельна ділянка, яка була передана у власність ОСОБА_4 на підставі рішення Старосинявської селищної ради у 2016 році, площа накладення земельних ділянок складає 0,0264 га. Вважає, що Старосинявська селищна рада безпідставно та протиправно зменшила площу земельної ділянки, яка їй належить на праві власності з 2003 року, на 0,0264 га. 
02 травня 2019 року ОСОБА_4 подарував належну йому земельну ділянку площею 0,1167 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 своїй дочці ОСОБА_3 . 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі № 684/691/18 за результатом перегляду рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року скасовано запис від 16 березня 2016 року за номером 13768004 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 по АДРЕСА_2 площею 0,1167 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 02 травня 2019 року, посвідчений 02 травня 2019 року приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л. І. за реєстраційним номером 523, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . 
На її звернення від 27 жовтня 2022 року державний кадастровий реєстратор Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відмовив у внесенні відповідних відомостей з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам та розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (рішення від 27 жовтня 2022 року № РВ-7100144292022).
Тому позивачка просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0,1167 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру (далі - ДЗК) та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0,1167 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер 6824455100:01:007:0566.
Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 квітня 2023 року позов задоволено частково. Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1167 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення ДЗК. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір. 
Додатковим рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року частково задоволено заяву ОСОБА_5 . Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10282,68 грн, по 5141,34 грн з кожного.
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції і додатковим рішенням суду, в апеляційних скаргах просять їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилаються на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції неправильно застосував норму абзацу 5 частини 10 статті 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та норму статті 79-1 ЗК України, оскільки на спірну земельну ділянку наявне обтяження нерухомого майна на підставі судового рішення. Позивачка не заявила позовної вимоги про припинення такого обтяження, а відтак ухвалення рішення про задоволення позову є прямим порушенням положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» та ЗК України. 
Суд не звернув увагу на те, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки позовні вимоги стосуються порядку ведення державного земельного кадастру, а саме правовідносин, які виникли між позивачкою та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та його структурних підрозділів. Тому з моменту набрання чинності постановою Хмельницького апеляційного суду у справі № 684/691/18 подальші відносини з приводу реалізації прав ОСОБА_5 відбуваються виключно між нею та суб?єктами владних повноважень. Враховуючи факт наявності відмови державного кадастрового реєстратора у вчиненні певних дій, відповідачами у справі мали бути ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області та державний кадастровий реєстратор ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, який відмовив у вчиненні дій. 
Вважають, що позивачка обрала неефективний спосіб захисту порушеного права. Скасування запису в Поземельній книзі щодо формування земельної ділянки було б належним та ефективним способом захисту її прав.
Суд порушив принцип змагальності сторін і самостійно зробив витяг з реєстру та зібрав докази замість позивачки після з`ясування обставин справи та їх аргументів щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність оскаржуваного рішення реєстратора. 
Не погоджуються з розподілом судових витрат. ОСОБА_5 не надала доказів на підтвердження оплати гонорару у справі. Договір про надання правової допомоги № 124/20 від 11 вересня 2020 року та додаткова угода до нього не містить відомостей, що правова допомога надавалась саме в рамках справи № 684/491/21. Квитанція до прибуткового касового ордера № 12-3/22 від 18 листопада 2022 року на суму 1500 грн не містить відбитку печатки та переліку послуг, які оплатила позивачка, акт прийому-передачі наданих послуг відсутній. Розрахунок витрат на правову допомогу є неспівмірним. 
У відзивах ОСОБА_5 просить залишити апеляційні скарги без задоволення, посилаючись на необґрунтованість їх доводів. Вважає рішення суду та додаткове рішення законними та обґрунтованими. 
Рішення суду в частині відмови в позові фактично не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були залишені без задоволення, а рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 квітня 2023 року та додаткове рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року без змін.
Додатковою постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 листопада 2023 року вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Постановою Верховного Суду від 21 січня 2026 року постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року та додаткову постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 листопада 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У засіданні апеляційного суду представник відповідачів апеляційні скарги підтримав. Представник позивачки їх не визнав.
Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. 
Апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до пунктів 2, 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що формування та державна реєстрація земельної ділянки відповідачки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 в системі ведення Державного земельного кадастру була здійснена з порушенням прав позивачки, як власника суміжної земельної ділянки, за рахунок частини якої була незаконно сформована присадибна земельна ділянка кадастровий номер 6824455100:01:007:0566, що унеможливлює реєстрацію належної ОСОБА_5 земельної ділянки в ДЗК.
До такого висновку суд першої інстанції прийшов у зв`язку з тим, що при розгляді справи № 684/691/18 та ухваленні постанови від 26 липня 2022 року суд апеляційної інстанції встановив незаконність набуття у 2016 році ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,1167 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0566, оскільки рішенням Старосинявської селищної ради від 02 лютого 2016 року № 75 йому у власність передано частину земельної ділянки, яка не була вільною, а перебувала у власності ОСОБА_5 . Земельна ділянка позивачки площею 0,22 га (згідно з технічною документацією із землеустрою, розробленою у 2020 році) перетинається (накладається) із земельною ділянкою кадастровий номер 6824455100:01:007:0566, яка була передана у власність відповідачу та подальшому відчужена ним на користь ОСОБА_3 . 
Колегія суддів з висновком суду не погоджується. 
Доводи апеляційних скарг заслуговують на увагу з таких підстав.
Установлено, що відповідно до протоколу засідання правління колгоспу «Здобуток Жовтня» від 15 квітня 1982 року № 7 за заявою ОСОБА_6 про дозвіл на виділення з її присадибної ділянки ОСОБА_7 0,05 га під будівництво хати, правління колгоспу «Здобуток Жовтня» ухвалило: виділити присадибну ділянку по АДРЕСА_2 в розмірі 0,09 га і рекомендувати зборам уповноважених затвердити рішення. Земельній комісії зменшити в шнуровій книзі розмір присадибної ділянки на 0,05 га ОСОБА_6 . 
Рішенням першої сесії Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області від 09 грудня 1994 року № 3 «Про право приватної власності громадян на землю» передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, 0,10 га для обслуговування житлового будинку, всього 0,35 га; передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства - 0,43 га (0,08 біля хати, 0,10 га курник колгоспу, 0,12 га табір, 0,13 га Щорса), для обслуговування житлового будинку 0,05 га ( ОСОБА_8 ), всього 0,48 га. 
ОСОБА_5  на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2003 року, виданого після смерті матері ОСОБА_9 , є власником земельної ділянки загальною площею 0,28 га по АДРЕСА_1 . Право власності на земельну ділянку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 056717, виданим 22 жовтня 2003 року Старосинявською селищною радою та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 327. Цільове призначення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,06 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,22 га.  
Рішенням сесії Старосинявської селищної ради від 18 вересня 2015 року № 3 ОСОБА_4  надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться на території селищної ради в межах АДРЕСА_2 , площею 0,12 га. 
Рішенням Старосинявської селищної ради від 02 лютого 2016 року № 75 передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,1167 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0566. 
Листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський земельний центр» від 11 листопада 2017 року № 136 ОСОБА_5 повідомлено, що в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, розташована інша земельна ділянка кадастровий номер 6824455100:01:007:0566). 
На підставі договору дарування земельної ділянки від 02 травня 2019 року, посвідченого 02 травня 2019 року приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л. І. за реєстраційним № 522, ОСОБА_4 відчужив належну йому земельну ділянку кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 на користь ОСОБА_3 .
Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Старосинявському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11 вересня 2020 року № РВ-6800641862020 ОСОБА_5 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, рекомендовано привести обмінний файл у відповідність, так як установлено розташування у межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566, площа співпадає на 11,6208%. 
ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , Старосинявської селищної ради,  ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Старосинявської селищної ради про затвердження технічної документації та передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1167 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0566, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, укладеного 02 травня 2019 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (справа № 684/691/18).
Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року у справі № 684/691/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування запису про право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування. 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 липня 2022 року рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування запису про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1167 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, визнання недійсним договору дарування скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Скасовано запис номер 13769004 від 16 березня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 по АДРЕСА_2 площею 0,1167 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 02 травня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л. І. за реєстраційним № 522, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . 
Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 684/691/18 скасовано постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 липня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 30 серпня 2022 року. Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування запису про право власності на земельну ділянку та визнання договору дарування недійсним змінено, із викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
Відповідно до висновку додаткової земельно-технічної експертизи № 3369/3370/20-26 від 17 серпня 2021 року, проведеної у справі № 684/691/18, станом на 08.06.2021 фактична площа та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_3 кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 частково не відповідає конфігурації меж, площа 11,67 га та координатам меж цієї земельної ділянки, що зазначені у землевпорядній документації; фактична площа та конфігурація меж земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,28 га, яка складається з двох земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0584 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0341 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,22 га, які розташовані по АДРЕСА_1 , частково не відповідає конфігурації меж, площі та розташуванню цієї земельної ділянки, що у технічній документації. Накладення (нашарування) меж земельної ділянки по фактичному використанню станом на 08 червня 2021 року по АДРЕСА_1 з межами земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 відсутнє. Накладення (нашарування) меж земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0341 по АДРЕСА_1 з межами земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 по АДРЕСА_2 відсутнє. Одночасно встановлено, що площа накладення (нашарування) меж земельної ділянки площею 0,22 га (згідно з технічною документацією із землеустрою, розробленою у 2020 році) по АДРЕСА_1 з межами земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 по АДРЕСА_2 становить 0,0255 га, що відображено у плані співставлення меж. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позов про скасування державної реєстрації земельної ділянки, суд виходив з того, що формування та державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 в системі ведення ДЗК була здійснена з порушенням прав позивачки, як власника суміжної земельної ділянки, за рахунок частини якої була незаконно сформована присадибна земельна ділянка відповідачів. 
Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується.
Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України). 
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині 1 статті 79 ЗК України.
Частиною 1 статті 81 ЗК України визначено способи набуття громадянами права власності на земельні ділянки, а саме: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Згідно зі статтею 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до ДЗК.
Однією з підстав припинення існування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та скасування її державної реєстрації є скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.
Згідно з частинами 6-8 статті 16 Закону «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у ДЗК постійно.
Зміст та вимоги позовної заяви у справі вказують на те, що спір між сторонами пов`язаний з наявністю у ОСОБА_5 перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою.
У постановах Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі №731/264/23, від 07 серпня 2024 року у справі № 362/6352/18 зазначено, що належним та ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів є скасування державної реєстрації земельної ділянки, якщо таку реєстрацію проведено з порушенням прав іншого власника/користувача земельної ділянки.
Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
В силу частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів 
Наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_5 суд першої інстанції обґрунтовував тим, що формування та державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 була здійснена з порушенням прав позивача, як власника суміжної земельної ділянки, за рахунок частини якої була сформована присадибна земельна ділянка, яка належить відповідачці, право власності якої на цю земельну ділянку припинено на підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі № 684/691/18. 
Проте постановою Верховного Суду від 23 листопада 2023 року скасовано постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі № 684/691/18.
Згідно із встановленими судом першої інстанції обставинами справи, судовим рішенням від 26 липня 2022 року у справі № 684/691/18 встановлено незаконність набуття у 2016 році ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,1167 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 по АДРЕСА_2 .
Проте, преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що відображається в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивостей преюдиціальності. Звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.
У матеріалах справи відсутні докази незаконності набуття ОСОБА_4 у 2016 році у власність земельної ділянки площею 0,1167 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 по АДРЕСА_2 .
Відповідач набув право власності на земельну ділянку по  АДРЕСА_2 на підставі рішення Старосинявської селищної ради від 02 лютого 2016 року № 75 про затвердження технічної документації із землеустрою та про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1167 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 для будівництва та обслуговування житлового будинку. 
Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року у справі № 684/691/18 відмовлено в позові ОСОБА_5 про скасування рішення Старосинявської селищної ради від 02 лютого 2016 року № 75 про затвердження технічної документації із землеустрою та про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1167 га кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 для будівництва та обслуговування житлового будинку. 
В цій частині рішення суду не оскаржувалось і не переглядалося в апеляційному та касаційному порядку. 
Відповідно до висновку додаткової земельно-технічної експертизи №3369/3370/20-26 від 17 серпня 2021 року, проведеної у справі № 684/691/18, станом на 08.06.2021 фактична площа та конфігурація земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (кадастровий номер 6824455100:01:007:0566) частково не відповідають конфігурації меж, координатам меж земельних ділянок, що зазначені у землевпорядній документації, технічній документації. Накладення (нашарування) меж земельної ділянки по фактичному використанню станом на 08 червня 2021 року по АДРЕСА_1 з межами земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 відсутнє. Накладення (нашарування) меж земельної ділянки позивачки (кадастровий номер 6824455100:01:007:0341) з межами земельної ділянки відповідачки (кадастровий номер 6824455100:01:007:0566) відсутнє. Накладення (нашарування) меж земельної ділянки площею 0,22 га по АДРЕСА_1 з межами земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566 по АДРЕСА_2 наявне згідно з технічною документацією із землеустрою, розробленою за замовленням ОСОБА_10 у 2020 році, і складає 0,0255 га. 
Тому апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 6824455100:01:007:0566.
Відповідно слушними є доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові в цій частині вимог.
З огляду на викладене рішення суду в частині задоволення позову про скасування державної реєстрації земельної ділянки із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові в цій частині вимог. 
Зважаючи на похідний характер оскаржуваного додаткового рішення суду, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню у зв`язку із скасуванням первісного судового рішення суду першої інстанції про задоволення позову з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_5 у відшкодуванні судових витрат.
На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України зміні підлягає розподіл судових витрат.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідачі просили стягнути з позивачки витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі по 12500 грн кожному. 
На підтвердження таких витрат надали копії ордерів на надання правничої допомоги адвокатом Лозінським М. В. серії ВХ № 1122510 та № 1122511 від 27 березня 2026 року, договорів про надання правової допомоги від 23 лютого 2026 року, укладених між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська контора «Місяць і партнери» та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , копії квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» від 25 лютого 2026 року про сплату ОСОБА_4 і Миколаєць О. М. АО «Місяць і партнери» грошових коштів в розмірі по 12500 грн. 
На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов?язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачка не заявляла про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
З урахуванням практики ЄСПЛ при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи складність справи, ціну позову, значення справи для сторін, виконаної адвокатом роботи, наведених вище норм права, обґрунтованості витрат з урахуванням критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, відсутності клопотання позивачки про їх неспівмірність, колегія суддів вважає, що на підставі частини 2 статті 141 ЦПК України із ОСОБА_5 необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу по 12500 грн кожному з відповідачів.
Документально підтверджені витрати відповідача ОСОБА_4 по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 681 грн згідно з платіжною інструкцією на переказ готівки № Н308378 від 08 травня 2023 року та витрати відповідачки ОСОБА_3 по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 681 грн згідно з платіжною інструкцією на переказ готівки № Н308379 від 08 травня 2023 року та по оплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 908 грн згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.3431408557.1 від 22 січня 2024 року (разом 1589 грн) потрібно стягнути із ОСОБА_5 на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити. 
 
Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 квітня 2023 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове судове рішення.
 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації земельної ділянки із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відмовити.
 
Додаткове рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_5 у відшкодуванні судових витрат. 
 
Стягнути зі ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 681 грн (шістсот вісімдесят одна грн) і витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12500 грн (дванадцять тисяч п`ятсот грн). 
 
Стягнути зі ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 1589 грн (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять грн) і витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12500 грн (дванадцять тисяч п`ятсот грн).
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року.

 
Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта