Cправа №333/774/25
Провадження №2/333/146/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року       м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: 
судді    Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання   Єрмоленко А.В.,
позивача          ОСОБА_1 , 
позивача      ОСОБА_2 ,
представника відповідача-1   Лупанової Н.В.
розглянувши в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження 
позивача 1:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 
позивача 2:  ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 
до відповідача 1: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ», код ЄДРПОУ:40413159, юридична адреса: пров. Біологічний, буд. 2-а, м. Дніпро, 49045, фактична адреса: вул. Полякова, буд. 13-в, м. Запоріжжя, 69098
до відповідача 2:  ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 
про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі за текстом – ОСОБА_2 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» (ТОВ «КК «МРІЯ»), ОСОБА_3 (далі за текстом – ОСОБА_3 ) про визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.10.2021 № 168/У/21. 
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 01.01.2021 між відповідачами 1, 2 укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.10.2021 № 168/У/21.У вказаному договорі зазначено, що ОСОБА_3 при його укладенні діяв від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 на підставі рішення зборів співвласників вказаного багатоквартирного будинку, оформленого протоколом від 29.07.2021 № 1. Позивачі 1, 2 вважають, що у ОСОБА_3 були відсутні повноваження діяти від імені співвласників багатоквартирного будинку та відповідно укладати оспорюваний у цій справі договір. Так, позивачі 1, 2 вказують, що 29.07.2021 співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 взагалі не проводились збори співвласників цього багатоквартирного будинку, в тому числі щодо питань визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміни умов договору з управителем, обрання уповноваженої особи ( осіб ) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням, визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком, визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Оригінал протоколу № 1 від 29.07.2021 р. зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 та оригінали відповідних листків письмового опитування, які додаються до відповідного протоколу зборів у разі проведення такого письмового опитування, мають зберігатися, зокрема, у виконавчому комітеті Запорізької міської ради відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Порядку зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення, прийняті такими зборами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 109 від 24.02.2016 р. Протокол № 1 від 29.07.2021 р. зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 не надходив на зберігання до департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, оскільки такого протоколу зборів співвласників взагалі не існує. Викладене підтверджується листом департаменту управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради № Г-2648 від
13.12.2024 р. «Про розгляд звернення», адресованим ОСОБА_4 . Таким чином, з підстави недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, встановлених ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України (у редакції від 14.08.2021 р., яка була чинною станом на 01.10.2021 р. ), на думку позивачів 1, 2 належить у судовому порядку визнати недійним повністю з моменту його вчинення договір № 168/У/21 від 01.10.2021 р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 , укладений між управителем ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» та ОСОБА_3 , який діяв від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 . На підставі викладеного, позивачі 1, 2 просили суд позов задовольнити повністю. 
В судовому засіданні позивачі 1, 2 підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.
Представник відповідача 1 в ході розгляду справи заперечила проти заявлених вимог повністю. Зазначила, що послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 надавалися на підставі укладеного Договору № 168/У/21 від 01.10.21р., підписаного між відповідачем 1 та співвласниками будинку. Уповноваженою особою співвласниками обрано ОСОБА_3 на підставі рішення зборів співвласників, оформленого протоколом № 1 від 29.07.21р. ОСОБА_3 , який також є співвласником квартири у вищевказаному будинку внаслідок отриманої спадщини, діяв від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , підписавши договір № 168/У/21 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 на підставі рішення зборів співвласників вказаного багатоквартирного будинку, оформленого протоколом № 1 від 29.07.2021 р. Викладене підтверджується, зокрема, змістом протоколу № 1 від 29.07.21р. з додатком - листом опитування (копія додається) та змістом Договору на управління № 168/У/2. З огляду на викладене, представник відповідача 1 просила суд відмовити у задоволенні вимог повністю.
Відповідач 2 в судове засідання, призначене на 16.04.2026 не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених вимог заперечує повністю. Зазначив, що послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 надавалися на підставі укладеного договору № 168/У/21 від 01.10.21р., підписаного між відповідачем 1 та співвласниками будинку. Уповноваженою особою співвласниками обрано ОСОБА_3 на підставі рішення зборів співвласників, оформленого протоколом № 1 від 29.07.21р. Викладене підтверджується, зокрема, змістом протоколу № 1 від 29.07.21р. з додатком - листом опитування (копія додається) та змістом Договору на управління № 168/У/2, копії яких є у матеріалах справи. Водночас, відповідач 2 є співвласником квартири у вищевказаному будинку внаслідок отриманої спадщини та діяв від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , підписавши договір № 168/У/21 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 . На підставі викладеного, відповідач 2 просив суд відмовити у задоволенні вимог повністю.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Статтею 901 ЦК України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1). Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ч. 2).
Судом встановлено, що 01.10.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» (далі - Управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 в особі ОСОБА_3 , що діє на підставі рішення зборів співвласників (протокол № 1 від 29.07.2021) укладено договір № 168/У/21 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 , за умовами якого (п. 1.1. договору) Управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 зобов`язались своєчасно сплачувати послугу в строки та на умовах, передбачених цим договором. 
Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належним умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинковій території (п. 1.2. договору). 
Позивачами 1, 2 заявлено вимогу про визнання недійсним договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 від 01.10.2021 № 168/У/21 з підстав відсутності повноважень у ОСОБА_3 на підписання вказаного договору.
Статтею 3 ЦК України передбачено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні підстави визнання недійсними правочинів і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 ЦК України.
Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, ін. актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має вчинятись у формі, встановленій законом (ч. 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу (ч. 1).
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Як встановлено матеріалами справи, відповідач 2 - ОСОБА_3 , підписуючи договір від 01.10.2021 № 168/У/21 діяв від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 на підставі рішення зборів співвласників, оформлене протоколом № 1 від 29.07.2021, про що свідчить сам зміст оскаржуваного у цій справі правочину.
З наявного в матеріалах цієї справи протоколу від 29.07.2021 № 1 вбачається, що рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 вирішено розірвати договір з управління багатоквартирним будинком від 06.09.2017 № К-861 та укласти договір з управління багатоквартирним будинком між співвласниками будинку АДРЕСА_4 та ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» з переліком послуг, що вказаний у Додатку № 1 до Протоколу. 
Крім того, слідує, що вказаним вище рішенням, оформленого протоколом від 29.07.2021 № 1 вирішено обрати ОСОБА_3 уповноваженою особою співвласників для розірвання договору з управління багатоквартирним будинком від 06.09.2017 № К-861 та укладення нового договору з управління багатоквартирним будинком між співвласниками будинку АДРЕСА_4 та ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ», внесення змін до договору та здійснення контролю за його виконанням.
Розглянувши заявлені вимоги, суд виходить з того, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів, засновників) є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання в даному випадку цивільних правовідносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.
Існування презумпції прямо випливає з правової природи таких рішень, які є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами) та не можуть за будь-яких підстав автоматично вважатися недійсними за відсутності відповідного судового рішення. До моменту визнання рішення недійсним в судовому порядку юридична сила такого рішення
не може ставитися під сумнів.
З огляду на викладене, судом встановлено, що рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , оформлене протоколом від 29.07.2021 № 1, є чинним станом на час розгляду цієї справи в суді, жодною із сторін не оскаржувалось та не визнавалось недійсним в судовому порядку. 
Доказів протилежного матеріали справи не містять та позивачами 1, 2 не надано.
За таких обставин, судом відхиляються як необґрунтовані посилання позивачів 1, 2 про те, що:
-у протоколі від 29.07.2021 № 1 не визначено документів, що підтверджують право власності на кожну квартиру;
-у зборах взяло участь 3 особи при загальній кількості квартири АДРЕСА_5 ; 
-у письмовому опитуванні співвласників взяло участь 92 особи, а не 95 осіб;
-що загальна площа всіх квартир осіб, які взяли участь у голосуванні становить не 
4 258,22 кв. м., а 4 129,94 кв.м., оскільки предметом заявлених вимог є визнання недійсним договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 від 01.10.2021 № 168/У/21, а не визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , оформлене протоколом від 29.07.2021 № 1. 
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено, а позивачами 1, 2 не доведено в ході її розгляду, що під час укладення та підписання договору з ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ» від 01.10.2021 № 168/У/21 у ОСОБА_3 були відсутні повноваження на укладення оспорюваного у цій справі правочину, оскільки останній діяв на підставі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , оформлене протоколом від 29.07.2021 № 1, яке є чинним на час розгляду цієї справи в суді.
Також, суд виходить з того, що нормами ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. 
Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.
З огляду на викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачами 1, 2 не доведено належними та допустимими доказами недодержання в момент укладення 01.10.2021 між ТОВ «КК «МРІЯ» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 в особі ОСОБА_3 договору № 168/У/21 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком вимог, які є необхідними для визнання цього правочину судом недійсним.
У зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору від 01.10.2021 № 168/У/21 судом відмовляється через недоведеність.
Оскільки позивачі 1, 2 при зверненні з позовом до суду в порядку ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнені від сплати судового збору, то судовий збір за заявленими вимогами з позивачів не стягується. 
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 20.04.2026.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя        А.В.Круглікова