Справа № 569/3460/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року 
Рiвненський мiський суд Рівненської області
в особi головуючої суддi Панас О.В.
при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,-                    в с т а н о в и в:
У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей.
Просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 2000 грн на кожну дитину щомісячно ,починаючи з дня подачі заяви в суд до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду.  
Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має двоє неповнолітніх дітей , які проживають з нею, і на утримання яких відповідач не надає кошти.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі .
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Спічек Г.В., яка діє згідно ордеру Серія ВК № 1219380 від 04.04.2026, подала заяву (№ 23680/26-Вх. від 06.04.2026) згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання подав заяву (№ 23678/26-вх. від 06.04.2026) згідно якої позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову, розгляд справи провести у його відсутність. 
Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін.
Ухвалою суду від 19.02.2026 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження у справі, призначене судове засідання з викликом сторін.
Дослідивши надані письмові докази, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що з 17 січня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції , актовий запис №39.
Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису № 803, зареєстрованого 09.04.2013 Відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно актового запису № 2478, зареєстрованого 02.10.2018 Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області.
Як встановлено судом, неповнолітні діти проживають з матір`ю.    
Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.  При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум – це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). 
Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4).
Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). 
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2026 рік» прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років становить 3512 грн., 50 % якої становить 1756,00 грн., та є гарантованою державою мінімальною сумою коштів на дитину відповідного віку. 
Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. 
Позивачка не подала до суду будь-яких доказів для встановлення її щомісячного доходу, а судом таких доказів встановлено не було. 
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
Враховуючи встановлені по справі обставини, обов`язку батька щодо утримання дітей, та з метою забезпечення прав дітей на матеріальне утримання, з урахуванням достовірно встановлених доказів у справі, позиції відповідача, який позов визнав, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення . 
Суд вважає, що згідно положень СК України, встановлених судом достовірних доказів слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 2000 (дві тисячі) грн 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно , починаючи з 12.02.2026 і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 12.02.2026 по 12.03.2026 - допустити до негайного виконання. 
Відповідач ОСОБА_5 має статус УБД згідно посвідчення Серія НОМЕР_1 , виданого 29.12.2020, відтак судові витрати віднести на рахунок держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд ,– 
в и р і ш и в:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Жадківка Корецького району Рівненської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , на кожну дитину, щомісячно , починаючи з 12.02.2026 і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 12.02.2026 по 12.03.2026 - допустити до негайного виконання. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.      Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.   Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.   
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Повне рішення виготовлене – 06. 04.2026.

Суддя        О.В.Панас