КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/5564/2025 
№361/9190/24
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., 
розглянувши 01 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - Облетова А. І. на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року щодо 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

У С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2025 року постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2024 року, цього ж дня, о 21 год. 40 хв. в м. Бровари, на перехресті вулиць Чорних Запорожців та Незалежності, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Cherry Tiggo 2» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чорних Запорожців, під`їхав до перехрестя та, в порушення п. 16.6 Правил дорожнього руху України ( далі - ПДР України), виконуючи маневр повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю, який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв зіткнення з автомобілем «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого вказані транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого Облєтов А. І. просить вказану постанову скасувати, прийняти свою постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Представник потерпілого вважає, що висновки суду про відсутність вини ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди суперечать фактичним обставинам судового провадження та дослідженим доказам.
Апелянт вказує, що суд помилково врахував дані висновку експерта № 12494/24-52/12495/24-35 від 28.03.2025, на основі якого прийняв незаконне рішення.
Так, на думку апелянта, судом проігноровано вимоги п. 16.6 ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_2 . Саме недотримання ОСОБА_2 вимог вказаного пункту ПДР України призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Ні експертом, ні судом першої інстанції не звернуто належної уваги на ту обставину, що дотримання водіями п. 16.6 ПДР України є безальтернативним та розширеному тлумаченню не підлягає. Тобто водій ОСОБА_2 , маючи намір здійснити маневр ліворуч на перехресті доріг, повинен був пропустити всі транспортні засоби, які рухались йому назустріч. Лише після того, як зустрічна смуга руху буде порожньою, або транспорті засоби зупинились і не рухаються, ОСОБА_2 міг здійснити свій маневр повороту ліворуч. Оцінка у даному випадку режиму роботи світлофорів для потерпілого, на думку апелянта, є помилковою. В той час, коли водій реально здійснює маневр повороту ліворуч, він не може знати режим роботу світлофора, сигнал якого він не бачить. Міркування ОСОБА_2 з приводу того, що потерпілому вже мав би горіти забороняючий сигнал світлофору, а тому він повинен був зупинитись, не узгоджується з діями водія, відповідно до п. 16.6 ПДР України.
Так само апелянт вважає однобічним висновок експерта № 12494/24-52/12495/24-35 від 28.03.2025, оскільки останній не містить ґрунтовного аналізу щодо необхідності дотримання ОСОБА_2 вимог п. 16.6 ПДР України. Крім того, представник потерпілого вказує, що суд заслухав пояснення експерта з приводу наданого ним висновку у відсутність потерпілого чи його представника, чим позбавив можливість надати ґрунтовні заперечення з приводу наданого висновку, а також поставити запитання експерту. 
Крім того, представник потерпілого просив поновити йому строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що в судовому засіданні 01.10.2025, коли судом приймалось рішення, він був відсутній. В єдиному реєстрі судових рішень постанова судді від 01.10.2025 була опублікована лише 27.10.2025, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження. 

Переглянувши справу за апеляційною скаргою представника потерпілого Облєтова А. І.., заслухавши його пояснення та пояснення потерпілого ОСОБА_1 з проханням скасувати постанову суду, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Левенцова В. В., які заперечили проти скасування постанови суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При цьому, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки в судовому засіданні від 01.10.2025 ні потерпілий, ні його представник не були присутніми, про прийняте судом рішення дізнались 27.10.2025, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 16.6 ПДР України, який керуючи автомобілем «Cherry Tiggo 2» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чорних Запорожців, під`їхав до перехрестя та виконуючи маневр повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого вказані транспорті засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до п. 16.6 ПДР України, вчинення якого інкримінується ОСОБА_2 , повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
З плани-схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що місцем зіткнення вказаних транспортних засобів є смуга руху автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 . 
Даними письмових пояснень обох водіїв - учасників дорожньо-транспортної пригоди, підтверджується та обставина, що в момент здійснення ОСОБА_2 маневру повороту ліворуч, водій автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 рухався прямолінійно, проїжджаючи перехрестя.
При цьому під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_1 вказував, що проїжджав перехрестя, як він думав, на зелений сигнал світлофору. Однак отримавши висновок експерта зрозумів, що міг проїхати на забороняючий сигнал світлофора. Натомість ОСОБА_1 вважає, що проїзд ним на забороняючий сигнал світлофора не свідчить про можливість порушення водієм ОСОБА_2 п. 16.6 ПДР України. 
Згідно пояснень ОСОБА_2 , які він надавав в суді першої інстанції та підтвердив під час апеляційного розгляду, останній керував автомобілем, та під`їхавши до регульованого перехрестя на зелений сигнал світлофора, маючи намір здійснити поворот ліворуч, пропустив два автомобілі. В цей час він побачив, що для пішоходів загорівся дозволяючий сигнал світлофора, а це означає, що водіям, які рухались для нього назустріч мав загорітися забороняючий сигнал світлофора. ОСОБА_2 бачив, що назустріч йому рухається автомобіль «Audi A4». Однак у зв`язку з тим, що йому мав би горіти вже забороняючий сигнал світлофора, був впевнений, що водій вказаного транспортного засобу зупиниться, і він безпечно здійснить маневр повороту ліворуч. Натомість водій автомобіля «Audi A4» продовжив рух, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів.
Вказані ОСОБА_3 обставини узгоджуються з даними висновку експертизи № 12494/24-52/12495/24-35 від 28.03.2025 та відеозапису з відеокамер, на яких зафіксовано подію дорожньо-транспортної пригоди. 
Характер та локалізація пошкоджень обох транспортних засобів, зафіксованих на плани-схеми місця дорожньо-транспортної пригоди також підтверджують вказані вище обставини.
Так, ОСОБА_2 здійснив маневр повороту ліворуч на регульованому перехресті, в той час, як водій автомобіля «Audi A4» повинен був зупинитись, оскільки для нього увімкнувся забороняючий сигнал світлофору, проте цього не зробив. Підстав вважати, що ОСОБА_2 порушив п. 16.6 ПДР України, а тому відбулась дорожньо-транспортна пригода, немає.
Доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що ОСОБА_2 повинен був пересвідчитись у тому, що його маневр є безпечним вважаю безпідставними, оскільки водії транспортних засобів, керуючи ними, мають право розраховувати на дотримання іншими учасниками дорожнього руху ПДР України. 
На підставі викладеного, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу й обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В зв`язку з чим апеляційна скарга представника потерпілого Облетова А. І. задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;  про закриття справи.
З огляду на викладене вважаю, що рішення суду першої інстанції про ініціювання перед начальником Броварського РУП ГУ НП в Київській області питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується з повноваженнями суду згідно чинного КУПАП. Тому постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року підлягає зміні в цій частині. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику потерпілого Облєтову А. І. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу представника потерпілого Облєтова А. І. залишити без задоволення.
Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_2 змінити, виключивши частину другу резолютивної частини, а саме рішення про направлення начальнику Броварського РУП ГУ НП в Київській області матеріалів адміністративної справи по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31серпня 2024 року, учасником якої був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає АДРЕСА_1 , для вжиття заходів реагування шляхом складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В решті постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя 
Київського апеляційного суду О.В. Жук