Справа № 308/2705/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2026 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026078170000016 від 03.02.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ратівці, Ужгородського р-ну., Закарпатської обл., фактично проживаючий за- адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, розлучений, громадянин України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
21.01.2026 близько 03:00 ОСОБА_3 , перебуваючи на території дворогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне порушення недоторканності житла особи, шляхом пошкодження замка на вхідних дверях, проник в середину будинку розташованого на території вищевказаного дворогосподарства, чим порушив гарантоване право потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачене ст. 30 Конституції України, ст. 12 «Загальної декларації прав людини» та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» на недоторканність житла. 
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України: а саме незаконне проникнення до житла.
Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, про те, що  ОСОБА_3 беззаперечно визнає винуватість у скоєнні кримінального проступку за ч. 1 ст. 162 КК України; згідний та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини; згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні; йому було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин у кримінальному провадженні, а також що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини
Разом із обвинувальним актом до суду подано заяву потерпілої у вказаному кримінальному провадженні, згідно якої,  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, повідомила, що: згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною ч. 2 ст. 302 КПК України; згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. 
Прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. 
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням вказаного та клопотання інших учасників судового провадження, зокрема заяви потерпілої про те, що вона не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. При цьому, згідно частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Частиною 1 ст. 162 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.
Із об`єктивної сторони дії обвинуваченого під час вчинення даного кримінального правопорушення характеризуються прямим умислом на незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, тобто із порушенням встановленого законодавством, зокрема і ст. 30 Конституції України порядку. Проникнення, це вторгнення у житло, інше приміщення чи сховище з метою вчинення крадіжки, грабежу чи розбою. Спосіб проникнення значення для кваліфікації не має.
Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконному проникненні до житла.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України не встановлено обставин, що обтяжують його покарання.
Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 , який неодружений (розлучений), тимчасово не працює, має постійне фактичне місце проживання, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий, не лікувався амбулаторно чи стаціонарно у КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова», не спостерігається у лікарів психіатра та фтизіатра підпорядкованих КНП «Ужгородська міської багатопрофільної клінічної лікарні» Ужгородської місткої ради закладів, відомостей про перебування на його утриманні дітей, осіб похилого віку чи осіб із інвалідністю суду не надано. 
Згідно з частини 3 ст.65КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не обирався. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати: відсутні. 
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Речові докази: відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду        ОСОБА_1