ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м.Харків Справа № 913/375/23(913/90/25)
Провадження №13/913/90/25

Господарський суд Луганської області у складі судді Яреська Б.В., розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін у справі за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СХІД", місто Старобільськ Старобільського р-ну Луганської області,
До відповідача Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області, смт. Біловодськ Старобільського р-ну Луганської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське Енергетичне Об`єднання», м. Вінниця.

Про стягнення 347 801 грн 39 коп.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СХІД" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою №01-45-25/2/40 від 04.03.2025 р. до відповідача Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області про стягнення 347 801 грн 39 коп. - заборгованість за договором про постачання електричної енергії № 46-БЛ/1030 від 30.12.2021 р., а саме за електричну енергію в кількості 54344 кВт*год поставлену Відповідачу в період з 01.02.2022 р. по 28.02.2022 р. на об`єкти розташовані на території Біловодської селищної об`єднаної територіальної громади.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2025 р. позовну заяву передано на розгляд судді Яресько Б.В.
Ухвалою суду від 10.03.2025 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 21.03.2025 р. клопотання відповідача від 18.03.2025 р. №144 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимог щодо предмета спору задоволено; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське Енергетичне Об`єднання» (вул. Енергетична, буд.6, кімн.404, Вінниця, Вінницька область, 21022; ЄДРПОУ 31443937).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти задоволення позову в повному обсязі посилаючись на недоведеність позивачем факту поставки електричної енергії у спірний період.

Ухвалою суду від 05.05.2025 р. зупинено провадження у справі № 913/375/23 (913/90/25) до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі №908/1162/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

17.10.2025 р. до Господарського суду Луганської області надійшло клопотання відповідача №519 про поновлення провадження у справі (Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.10.2025), за яким просить суд поновити провадження у справі №913/375/23 (913/90/25) у зв`язку з усуненням обставин, що раніше зумовили його зупинення.

Відповідачем зазначено, що згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі судових рішень Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду постановою від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» залишив без задоволення, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №908/1162/23 залишив без змін.
21.10.2025 р. суд поновив провадження у справі №913/375/23(913/90/25) та запропонував учасникам надати додаткові пояснення з врахуванням Постанови Верховного Суду у справі №908/1162/23
Ухвалою суду від 18.11.2025 р. зупинено провадження у справі № 913/375/23 (913/90/25) до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2026 року справу № 280/5808/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» до Запорізької митниці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року повернуто відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду.
10.03.2026 р. суд поновив провадження у справі та запропонував сторонам, протягом 10 (десять) днів з моменту отримання ухвали, надати письмові пояснення у справі (за наявності) з урахуванням постанови Верховного Суду від 22 січня 2026 року справу № 280/5808/23.
20.03.2026 р. позивачем надані додаткові пояснення в яких він підтримав позов у повному обсязі.

Суд постановляє рішення за результатами розгляду справи у розумний строк в розумінні ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи строк необхідний для належного повідомлення відповідача, який знаходиться на тимчасово окупованій території та не має зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, надавши сторонам процесуальну можливість для подання суду додаткових пояснень та клопотань (у разі необхідності) після поновлення провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до постанови НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 р., ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРА СХІД» (далі – ТОВ «ЕНЕРА СХІД», Товариство, Постачальник, Позивач) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 з 01.01.2019 року, ТОВ «ЕНЕРА СХІД» виконувало у спірний період функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Луганської області.
Між ТОВ «ЕНЕРА СХІД» та Відділом освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (далі – Відділ освіти, Відповідач, Споживач), на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі», було проведено процедуру укладання договору, з використанням авторизованого електронного майданчика - Електронна система публічних закупівель Prozorro:
За результатами процедури https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-12-24-000112-a було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг: № 46-БЛ/1030 від 30.12.2021 (далі – Договір).
Після укладення зазначений договір та додатки до нього були розміщенні повноважним представником Відповідача на відповідній сторінці в системі публічних закупівель Prozorro.

Відповідно до умов пункту 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію, ДК 021:2015 – 09310000-5 – Електрична енергія (електрична енергія) в кількості 572 777 кВт*год Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії, в т.ч. вартість послуг оператора системи передачі та оператора системи розподілу електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. 
Сума договору становить 3 665 770,51 грн. (три мільйони шістсот шістдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят грн., 51 коп.), в т.ч. ПДВ 610 961,75 грн.
Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. (п. 3.2. Договору).
Споживач здійснює плату за послуги з передачі електричної енергії через Постачальника, що входить до вартості електричної енергії відповідно до умов Договору (п. 5.1. Договору).
Пунктом 5.1 Договору визначено що споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з додатком 2 «Комерційна пропозиція» - фактична ціна (тариф) купованої Споживачем електроенергії у розрахунковий період становить 5.33333 грн*кВт.год без ПДВ.
Ціна електричної енергії зазначається Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цім Договором та включає в себе вартість послуги передачі електричної енергії, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4. Договору).
Відповідно до Переліку точок комерційного обліку (початково 53, в подальшому, додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р. 5 точок комерційного обліку виключено та стало 48), що є додатками до заяви-приєднання договору про надання послуг з розподілу точками комерційного обліку за об`єктами Споживача є:
1. 62Z0769907291284 Адмінбудівля, смт Біловодськ, вул. ім.Леніна, буд. 103;
2. 62Z1732684334579 Біловодська ЗОШ, школа, смт Біловодськ, вул. ім.Леніна, буд. 71;
3. 62Z2274891323089 Новолимарівська КДНЗ с. Новолимарівка, вул. Будьонного, 19;
4. 62Z8125612004708 Новолимарівський КДНЗ (їдальня), с. Новолимарівка, вул. Будьонного, 19;
5. 62Z4827075625273 Новолимарівський КДНЗ (пральня), с. Новолимарівка, вул. Будьонного, 19;
6. 62Z0242735783777 Данилівський КДНЗ "Берізка", с. Новодеркул, вул. Пастухова, 16;
7. 62Z8932296158397 Городищанський КДНЗ "Вишенька", с. Городище, вул. Леніна, 5;
8. 62Z8461754585202 Литвинівський КДНЗ, с. Литвинівка, вул. 1 Мая (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
9. 62Z8511444802894 Біловодський КДНЗ №3 смт Біловодськ, вул. ім.Косяка, 4;
10. 62Z4570966623936 Семикозівський КДНЗ с. Семикозівка, вул. Октябрська, 30 А;
11. 62Z6696051454860 Новоолександрівський КДНЗ с. Новоолександрівка, вул. Чаговца, 4;
12. 62Z1371514689049 Бараниківський КДНЗ с. Бараниківка, вул. Юрченко, 51 (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
13. 62Z5852710522391 Біловодський КДНЗ №4 смт Біловодськ, вул. ім.Козюменського, 16;
14. 62Z7027750564344 Біловодський КДНЗ №2 смт Біловодськ, вул. ім.Козюменського, д.23;
15. 62Z4094820612082 Котельня №10, с. Новоолександрівка (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
16. 62Z8445321505780 Котельня №9, с. Євсуг (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
17. 62Z1132515668869 Котельня №7, с. Парневе;
18. 62Z6580556205819 Котельня №8, с. Данилівка;
19. 62Z8326801317394 Котельня №6, с. Литвинівка;
20. 62Z5150859883223 Котельня №5, смт Біловодськ, вул. Радянська;
21. 62Z3717393768740 КТП 1313, с. Городище;
22. 62Z2978903493165 Нижньобараникiвська школа, с. Нижньобараниківка (у подальшому виключено Додатковою угодою № 1 від 14.01.2022р.);
23. 62Z6324774885470 Зелекiвська ЗОШ, мiнi-котельня, с. Зелеківка;
24. 62Z9252916842850 Гімназія, смт Біловодськ, вул. Радянська;
25. 62Z8855743137630 Біловодська ДЮСШ, тренаж. зал 1, смт Біловодськ, вул. ім.Козюменського, буд. 12;
26. 62Z3934017226249 Біловодська ДЮСШ, спортзал, смт Біловодськ, вул. ім.Козюменського, буд. 12;
27. 62Z5811003771356 Литвинiвська ЗОШ, їдальня, с. Литвинівка;
28. 62Z1392548666732 Литвинiвська ЗОШ, школа, с. Литвинівка;
29. 62Z0149323599283 Новоолександрiвська ЗОШ, їдальня, с. Новоолександрівка;
30. 62Z9977066118446 Новоолександрiвська ЗОШ, майстерня, с. Новоолександрівка;
31. 62Z3507389780989 Новолимарiвська ЗОШ, майстерня, с. Новолимарівка;
32. 62Z6848408242439 Новолимарiвська ЗОШ, їдальня, с. Новолимарівка;
33. 62Z4001905318936 Новолимарiвська ЗОШ, школа, с. Новолимарівка;
34. 62Z2503271362326 Новоспасiвська ЗОШ, с. Новоспасівка;
35. 62Z5421941695243 Зелекiвська ЗОШ, школа, с. Зелеківка;
36. 62Z7445554475808 Семикозiвська ЗОШ, школа, с. Семикозівка;
37. 62Z8204230502355 Семикозiвська ЗОШ, майстерня с. Семикозівка;
38. 62Z3347423380187 Городищанська ЗОШ, с. Городище;
39. 62Z2871932559668 Бараникiвська ЗОШ, їдальня, с. Бараниківка, вул. Савченко;
40. 62Z8121388072040 Бараникiвська ЗОШ, с. Бараниківка, вул. Савченко;
41. 62Z7494571908078 Парневська ЗОШ, с. Парневе;
42. 62Z7129541739901 Євсугська школа (КТП 1612), с. Євсуг;
43. 62Z3261658579806 Кононiвська ЗОШ, котельня, с. Кононівка;
44. 62Z0960823074978 Кононiвська ЗОШ, школа, с. Кононівка;
45. 62Z9210986698021 Новодеркульска ЗОШ, iнтернат, с. Новодеркул;
46. 62Z2195374317664 Н. Деркульска школа, с. Новодеркул;
47. 62Z0792429664335 Новодеркульска ЗОШ, майстерня, с. Новодеркул;
48. 62Z9323594562960 Брусiвська ЗОШ, котельня, с. Брусівка;
49. 62Z0674987316277 Брусiвська ЗОШ, бойлер, с. Брусівка;
50. 62Z7443575441702 Брусiвська школа ЗОШ, їдальня, с. Брусівка;
51. 62Z8662699742034 Брусiвська ЗОШ, школа, с. Брусівка;
52. 62Z5516945798661 Біловодська ЗОШ, iнтернат, смт Біловодськ, вул. ім.Леніна, буд. 71;
53. 62Z2076756379346 Біловодська ЗОШ, їдальня смт Біловодськ, вул. ім.Леніна, буд. 71.

Початок постачання електричної енергії Споживачу – 01.01.2022р. (п. 3.1. Договору).
Розрахунковий період за Договором є календарний місяць (п. 5.6. Договору).
Договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками Сторін і діє в частині постачання з 01 січня 2022 р. до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків– до повного їх виконання (пункт 13.1 Договору).
Інформування Споживача про суми до сплати по рахунках може здійснюватись шляхом направлення відповідної інформації: засобами електронного зв`язку на електронну адресу, вказану у заяві-приєднання до умов Договору (розділ «Інші умови» додатку № 2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2021 року № 46-БЛ/1030).
Невід`ємною частиною цього Договору є: Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (Додаток № 1 до Договору), комерційна пропозиція (Додаток № 2 до Договору), Перелік об`єктів та точок комерційного обліку (Додаток № 3 до Договору), Норми місячного споживання по об`єктах Споживача (додаток № 4 до Договору).
Впродовж дії Договору, за даними з сайту Prozorro, між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 14.01.2022 року, якою у зв`язку з технічною помилкою було виключено з додатку № 3 до Договору 5 об`єктів. 
Всі інші умови залишилися незмінними.
На підставі укладеного договору № 46-БЛ/1030 від 30.12.2021 та заяви приєднання Споживачу було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Особові рахунки відкриваються у комп`ютерній програмі, в якій працює Постачальник
Функції оператора комерційного обліку, за об`єктами Відповідача у спірний період були покладені на оператора системи розподілу –Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі – ТОВ «ЛЕО», ОСР, третя особа), який надає дані щодо спожитих споживачем обсягів за точками обліку.
18.12.2018 року Позивач звернувся до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛУГАНСЬКЕ ЕНЕРГЕТИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ» з заявою-приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії. На підставі заяви-приєднання було укладено публічний договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії між ТОВ «ЕНЕРА СХІД» та ТОВ «ЛЕО».
Відповідно до даних, наданих ОСР, фактичне споживання електроенергії Відділом освіти за ЕІС кодами точками комерційного обліку (точки розподілу), визначеними у Заяві – приєднання, у період з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року, за особовим рахунком № 46-БЛ/1030, за лютий 2022 року у розрізі EIC-кодів
(кВт*год):
62Z0769907291284 512
62Z3934017226249 496
62Z8855743137630 0
62Z5516945798661 1 056
62Z2076756379346 0
62Z1732684334579 1 096
62Z7027750564344 9
62Z8511444802894 4 708
62Z5852710522391 0
62Z8121388072040 372
62Z2871932559668 2 773
62Z0674987316277 0
62Z9323594562960 0
62Z8662699742034 0
62Z7443575441702 0
62Z9252916842850 7 471
62Z3347423380187 4 310
62Z8932296158397 1 150
62Z0242735783777 1 302
62Z7129541739901 3 396
62Z6324774885470 1 178
62Z5421941695243 1 015
62Z3261658579806 0
62Z0960823074978 661
62Z5150859883223 3 668
62Z8326801317394 2 452
62Z1132515668869 0
62Z6580556205819 473
62Z5811003771356 3 074
62Z1392548666732 26
62Z6696051454860 545
62Z9210986698021 0
62Z0792429664335 0
62Z2195374317664 525
62Z6848408242439 921
62Z3507389780989 975
62Z4001905318936 331
62Z2274891323089 187
62Z8125612004708 591
62Z4827075625273 11
62Z0149323599283 224
62Z9977066118446 4 285
62Z2503271362326 1 459
62Z7494571908078 0
62Z8204230502355 0
62Z7445554475808 9
62Z4570966623936 2 529
62Z3717393768740 554
Всього: 54 344 кВт*год.

На підставі даних комерційного обліку, отриманих від ОСР, Позивач склав акт прийняття - передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022р.
На виконання пункту 4.13. ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію Постачальник, на підставі даних комерційного обліку, сформував Споживачу платіжні документи у паперовій формі: акт прийняття — передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий № 512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р та виставив рахунок-фактуру №512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р.
Розділом «Спосіб оплати» додатку № 2 до Договору «Комерційна пропозиція» та пунктом 5.8. Договору передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично відпущену електричну енергію на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Сума недоплати Споживача підлягає безумовній оплаті Споживачем не пізніше 5 робочих днів з дня отримання рахунку.
Споживач протягом 3-хо робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі електроенергії зобов`язується його підписати (підпункт 2 п. 6.2 Договору).
Листом від 10.12.2024 р. № 592 Відповідач підтвердив отримання від Позивача акту прийняття — передавання товарної продукції - електричної енергії за лютий № 512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р та рахунку-фактури №512-СВ/19810/1 від 28.02.2022р, але відмовився від підписання акту та оплати поставленої електричної енергії, оскільки внаслідок тимчасової окупації території розміщення обєктів у нього відсутній доступ до вказаних об`єктів та точок комерційного обліку і тому він не має можливості не підтвердити, ні спростувати вказану інформацію щодо обсягу використаної електричної енергії.
Згідно Акту прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії №46-БЛ/1030/18851/1 від 28.02.2022р, кількість електричної енергії складає 54 344 кВт*год, а вартість електричної енергії за лютий 2022 складає 347 801,39 грн.
Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області та просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за поставлену у лютому електричну енергію в сумі 347 801,39 грн.
Відповідач позов не визнає. Відповідач посилається на те, що внаслідок тимчасової окупація він втратив контроль над об`єктами. Усі 48 точок комерційного обліку Відповідача розташовані на території, яка з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою РФ. Відповідач втратив доступ до цих об`єктів, засобів обліку та первинної документації через захоплення приміщень ворогом. Будь-які спроби встановити стан засобів обліку на окупованій території загрожують життю та здоров`ю працівників.
Позивач не надав жодного документа від оператора системи розподілу (ТОВ «ЛЕО»), який би підтверджував обсяги споживання у лютому 2022 року. Надані розрахунки сформовані Позивачем одноособово, а скриншот електронної пошти не є належним доказом передачі даних від оператора мереж. Акт приймання-передачі не підписаний Відповідачем і не містить дати фактичного складання.
Відповідач з 24 лютого 2022 року фактично припинив споживання електроенергії через евакуацію персоналу та припинення роботи установ. Будь-яке споживання енергії на цих об`єктах після зазначеної дати здійснювалося окупаційними військами, а не Відповідачем. Сплата бюджетних коштів за енергію, спожиту представниками держави-агресора, може бути розцінена як фінансування тероризму.
Відповідач стверджує, що військова агресія РФ та введення воєнного стану визнані ТПП України надзвичайними та об`єктивними обставинами непереборної сили. Ці обставини унеможливили виконання зобов`язань за Договором у встановлені терміни. Відповідач офіційно повідомив Позивача про неможливість підтвердження обсягів споживання та оплати рахунків через ці обставини.
Відповідач стверджує, що згідно з роз`ясненнями НКРЕКП, якщо оператор системи розподілу не контролює власні мережі через окупацію, він не може відстежувати обсяги надходження енергії. У таких випадках показники по об`єктах споживачів мають прийматися рівними нулю. Оскільки територія Старобільського району не контролюється Україною, вимоги щодо стягнення коштів є передчасними та безпідставними.

Третя особа — ТОВ “Луганське енергетичне об`єднання” надало письмові пояснення в яких підтвердило факт споживання Відповідачем за лютий 2022 року у розрізі EIC-кодів електричної енергії в обсязі 54 344 кВт*год.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне.
Суд самостійно оцінює докази, надані сторонами у справі, у їх сукупності, керуючись принципом вірогідності, передбаченим статтею 79 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з цією статтею, наявність обставин, на які посилається сторона, вважається доведеною, якщо докази, надані на їх підтвердження, є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування. Питання про вірогідність доказів суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, враховуючи всі обставини справи.
Предметом розгляду даної справи є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електричну енергію в лютому 2022 року.
Пунктами 26, 68 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу. Постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії.
Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.
За своєю правовою природою даний правочин є договором постачання електричної енергії споживачу.
За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії» (частина 1 статі 275 Господарського кодексу України).
Згідно з частиною 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
Відповідно до частин 1, 2 статті 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Обсяг поставленої електроенергії підтверджений оператором системи розподілу.

Стосовно доводів відповідача щодо його звільнення від відповідальності через наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає, що Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) чітко визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 № 40(3).
Відповідно до ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
За умовами п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (по. 6.12 Регламенту).
Отже, у Законі та Регламенті зазначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом.
В матеріалах справи відсутні будь-які сертифікати Торгово-промислової палати України. Враховуючи вищевикладене, вказані доводи відповідача суд відхиляє.

Судом встановлено, що місцезнаходженням відповідача у цій справі згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: Луганська область, Старобільський район, смт Біловодськ, вул. Центральна, буд. 103.
Територія Біловодської селищної територіальної громади є тимчасово окупованою з 24.02.2022 відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, яким був затверджений перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, та встановлена аналогічна дата тимчасової окупації зазначеної вище території, втратив свою чинність від 20.03.2025 на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції Закону №1207-VII від 21.11.2021) тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч.1 ст.3 вказаного Закону (в редакції Закону №1207-VII від 21.11.2021) передбачено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.
Частиною 1 статті 13 Закону №1207-VII від 21.11.2021 передбачено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.
На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено (ч. 1 ст. 13-1 Закону №1207-VII від 21.11.2021).

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022, який у подальшому неодноразово було продовжено і який станом на теперішній час продовжує діяти.
Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України" від 15.03.2022 внесено зміни до ст.ст.1, 3, 9, 11, 11-1, 13, 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції Закону №1207-VII від 20.03.2022) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, крім тих, що були зазначені у попередній редакції Закону, інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України та надра під такими територіями (п.3).
Згідно з ч.3 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції Закону №1207-VII від 20.03.2022) дата початку тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.
Частиною 1 та 2 статті 13 Закону №1207-VII від 20.03.2022 передбачено, що положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
Здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.13-1 Закону №1207-VII від 20.03.2022 положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями. На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.

Постановою Кабінету Міністрів України №1364 від 06.12.2022 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" передбачено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" визначено, що Новоайдарська селищна територіальна громада Старобільського району Луганської області є окупованою з 25.02.2022.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" Новоайдарська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області також визначена окупованою з 25.02.2022.
Отже, відносно території, на якій зареєстрований відповідач та куди поставлявся природний газ, нормативно підтверджено існуючий на 25.02.2022 факт окупації зазначеної території.
Тому, спірний період утворення боргу у цій справі (лютий 2022 року) частково охоплює час, в який за даними вказаного вище Переліку територія місцезнаходження відповідача є окупованою, що має правові наслідки згідно з чинним законодавством.

Суд зауважує про те, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду розглянув справу №908/1162/23 про стягнення боргу за спожитий у листопаді - грудні 2022 року обсяг електроенергії на об`єкті, який знаходиться у м.Мелітополі (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23), де зробив наступні висновки.
Так, Об`єднана палата зазначила, що у справі №908/1162/23, як і у справі №910/9680/23 (від висновків Верховного Суду в якій пропонується відступити), йдеться про діяльність, що підпадає під ознаки, наведені у ч.2 ст.13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; окрім того, в обох справах йдеться про території, окуповані з лютого 2022 року, за відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24 лютого 2022 року. Тобто, правовідносини у цих справах є подібними за критерієм здійснення господарської діяльності на тимчасово окупованій території і доводи касаційної скарги ґрунтуються на застосуванні тих самих приписів Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Предметом розгляду об`єднаної палати було питання застосування ч.2 ст.13 та ч.2 ст.13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1364 від 06.12.2022 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу №309 від 22.12.2022 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон №1207-VII у чинній редакції) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (п.1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (п.3).
Верховний Суд у постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема дійшов висновку, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 №2764-ІХ частину 3 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених п.3 ч.1 ст.3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України (п.7.20 постанови).
Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" №3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у п.3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (п.7.21 постанови).
Аналізуючи наведені норми законодавства, Об`єднана палата зазначила, що з 07.05.2022 ані п.7 ч.1 ст. 1-1, ані п.1 ч.3 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 7.22 постанови).
06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій (п. 7.23 постанови).
Однак, у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 №2217-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" правовий статус тимчасово окупованої території російською федерацією в розумінні п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася (п.7.25 постанови).
З огляду на викладене, у постанові у справі №908/1162/23 Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі №910/9680/23 про поширення положень ст.13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України (п.7.26 постанови).

При розгляді цієї справи суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, а також у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23 відповідно до положень ч.4 ст.236 ГПК України, оскільки правовідносини у справах є подібними за змістовим критерієм.

Таким чином, враховуючи, що окупація території місцезнаходження відповідача - території Біловодської селищної територіальної громади, з 24.02.2022 є загальновідомим фактом (підтвердженим до того ж Кабінетом Міністрів України), а також беручи до уваги положення ст.13-1 Закону №1207-VII, якою встановлено пряму заборону на переміщення товарів на тимчасово окуповану територію, суд дійшов висновку про те, що позивач у період з 24.02.2022 не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання на окуповану територію електричної енергії відповідачу.

Окремо, судом також враховується, що загальновідомий у розумінні ч.3 ст.75 ГПК факт окупації території місцезнаходження і діяльності відповідача з 24.02.2022 (підтверджений у встановленому законодавством порядку) за стандартом вірогідності згідно ст.79 ГПК України зумовлює недоведеність представленими у справі доказами факт набуття з 24.02.2022 саме відповідачем права власності на відповідний обсяг електричної енергії та споживання ним цією енергії.

Суд звертає увагу на те, що у зв`язку з перебуванням певних територій у тимчасовій окупації, ОСР не може контролювати їх під час окупації та не має можливості відстежувати обсяги надходження електричної енергії до мереж в т.ч. відповідача під час окупації території.
Зазначені обставини в даному випадку є окремою підставою для відмови в задоволенні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача вартості поставленої електричної енергії на тимчасово окуповану територію в період з 24.02.2022 по 28.02.2022.

Згідно розрахунку середньодобового споживання електричної енергії в лютому 2022 р:
54 344 кВт*год/28 днів = 1940,8571 кВт*год/доб
1 940,8571 кВт*год/доб*23 дні = 44 639,7133 кВт*год
44 639,7133 * 5,33333 грн = 238 078,32 грн.
ПДВ 20% = 47 615,66 грн.
Всього: 285 693,98 грн.
Враховуючі викладене стягненню підлягає заборгованість тільки за електричну енергію поставлену у період по 24.02.2022 р. в сумі 285 693,98 грн., в стягненні вартості поставленої після 24.02.2022 р. електричної енергії суд відмовляє.
У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі грн. 3428 грн. 33 коп. та підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст.129, 232-233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (юридична адреса: вул. Центральна, 103, смт. Біловодськ, Старобільський район, Луганська обл., 92800; код ЄДРПОУ 41845351) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРА СХІД» (код 42010964, площа Базарна, буд. 32 А, м. Старобільськ, Старобільський район, Луганська область, Україна, 92702) заборгованість за електричну енергію у розмірі 285 693 грн. 98 коп. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ «ЕНЕРА СХІД» у АБ «УКРГАЗБАНК», № НОМЕР_2 , МФО 320478, ЄДРПОУ 42010964;
3. Стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області (юридична адреса: вул. Центральна, 103, смт. Біловодськ, Старобільський район, Луганська обл., 92800; код ЄДРПОУ 41845351) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРА СХІД» (код 42010964, площа Базарна, буд. 32 А, м. Старобільськ, Старобільський район, Луганська обл., Україна, 92702) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3428 грн. 33 коп. на поточний рахунок ТОВ «ЕНЕРА СХІД» у АБ «УКРГАЗБАНК», № НОМЕР_3 , МФО 320478, ЄДРПОУ 42010964.
4. В решті вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення підписано 15.04.2026.

СУДДЯ Богдан ЯРЕСЬКО