Справа №587/3964/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - 	
Номер провадження 23-з/816/10/26 	Суддя-доповідач Терещенко О. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Терещенко О. І., розглянув заяву захисника Коваленко Т.В. про відвід судді Колодяжного А.О. у справі за апеляційної скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Шевченка Д.С. на постанову Сумського районного суду Сумської області від 09 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
УСТАНОВИЛА:
Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 09 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а. с. 62-64). 
16 березня 2026 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Шевченко Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 09 березня 2026 року та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.,с. 66-79). 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17 березня 2026 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно Самолюка Ю.В. визначено суддю Сумського апеляційного суду Колодяжного А.О. (а. с. 93).
У судовому засіданні 03 квітня 2026 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Коваленко Т.В. заявила відвід судді Колодяжному А.О. Цього ж дня вона надіслала письмову заяву про відвід, в обґрунтування якого зазначила, що суддя в судовому засіданні 03 квітня 2026 року відмовив у задоволенні клопотань ОСОБА_1 , його захисників про зупинення провадження у справі та відкладення розгляду справи, повідомивши, що буде здійснюватися розгляд справи по суті, чим проігнорував клопотання про перерву для погодження правової позиції безпосередньо із ОСОБА_1 з метою подальшого розгляду справи. 
Також, на думку захисника, суддя Колодяжний А.О. в судовому засіданні ігнорував думку адвоката, а такі його дії є порушенням доступу до правосуддя та грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що позбавляє сторону захисту права на здійснення належного захисту. Вказані відомості викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді у справі.
У судове засідання по розгляду заяви про відвід ОСОБА_1 , його захисники Коваленко Т.В., Шевченко Д.С. та суддя Колодяжний А.О. не прибули.
Захисник Коваленко Т.В. причин свого неприбуття не повідомила.
Самолюк Ю.В. та захисник Шевченко Д.С. подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву захисника Коваленко Т.В. про відвід судді Колодяжного А.О. підтримують.
Суддя Колодяжний А.О. подав пояснення щодо заяви про відвід, у якому зазначив, що здійснює розгляд справи за апеляційною скаргою захисника Шевченка Д.С. на постанову судді Сумського районного суду від 09 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Розгляд справи був призначений на 03 квітня 2026 року. До початку апеляційного розгляду надійшли клопотання про зупинення провадження у справі та відкладення розгляду справи від імені ОСОБА_1 , але підписані кваліфікованим електронним підписом адвоката Шевченка Д.С. У судовому засіданні 03 квітня 2026 року приймала участь захисник Коваленко Т.В. Суд розглянув вказані клопотання та прийняв обгрунтовані рішення про відмову у їх задоволенні, які довів до відома останньої. Але захисник Коваленко Т.В наполягала на відкладенні розгляду справи, а коли суд повторив, що це клопотання вже вирішено, то одразу після цього заявила йому відвід. Звертає увагу на те, що відвід йому був заявлений одразу після мотивованої відмови у задоволенні клопотань, при цьому підставою для цього захисник фактично назвала незгоду з процесуальними рішеннями. Отже, відвід є явно необгрунтованим та безпідставним, має ознаки зловживання процесуальними правами, що полягає у використанні передбачених законом процесуальних механізмів не з метою захисту прав та законних інтересів особи, а з метою перешкоджання здійсненню правосуддя та затягування апеляційного розгляду справи. А тому просить у задоволенні відводу відмовити із зазначеної причини
Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до вимог статті 80 КПК України відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.
Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина перша статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина друга статті 80 КПК України).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.
Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Заява захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Коваленко Т.В. про відвід судді Колодяжного А.О. є необґрунтованою, оскільки підставою для його заявлення стала незгода з процесуальними рішеннями судді Колодяжного А.О., якими він відмовив стороні захисту у задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі та відкладення розгляду справи. Але незгода з процесуальними рішення судді не є підставами для його відводу. Інші обставини, які б викликали сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Колодяжного А.О., у справі відсутні.
За вказаних обставин, враховуючи, що доводи заяви про відвід судді Колодяжного А.О. не містять умотивованих підстав для його відводу, тому в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити у задоволенні заяви захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Коваленко Т.В. про відвід судді Колодяжного А.О. 
Постанова оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  О. І. Терещенко