Справа № 491/3/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 року     Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючої у справі судді – Надєр Л.М.,
за участю секретаря судового засідання – Білоус А.В.,
за участю сторін по справі:
особи, відносно якої розглядається справа – ОСОБА_1 
захисника – Мазманян Е.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 10 червня 2006 року 5 ДАІ ГУ УМВС України в м. Харків, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої, протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2025 року о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М-13 між населеним пунктом с. Новоселівка Подільського району Одеської області в напрямку с. Окни Подільського району Одеської області, керуючи автомобілем марки «Hyundai Gets», державний номерний знак НОМЕР_2 , не обрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримати механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.12.1. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. 
За вказаним фактом працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2025 року серії ЕПР1 №554967 за ст.124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 30 грудня 2025 року о 13 годині 50 хвилин вона на власному автомобілі рухалась по автомобільній дорозі М-13. Позаду неї рухався автомобіль марки «Mitsubishi». Вони проїхали поворот на м. Ананьїв. Оскільки її автомобіль менший, то він не може рухатись швидко. Зазначений автомобіль обігнав її та поїхав з більшою швидкістю вперед. Вона їхала зі швидкістю 60-70 км/г. Дорога в тій місцевості має підйоми та спуски. Вона виїхала на підйом, а потім почала з нього спуск та через деякий час побачила, що водій автомобіля марки «Mitsubishi», який її до цього обігнав, почав маневр розвороту, повністю перекривши обидві смуги дороги. Вона почала гальмувати, однак їй не вистачило відстані, оскільки на дорозі був сніг та лід, а тому відрізку дороги їй не вистачило, щоб зупинитись і вона зіштовхнулася з вказаним автомобілем, який до цього перекрив дорогу, після чого з`їхала з дороги.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Мазманян Е.Р., в судовому засіданні пояснив, що ділянка дороги, на якій сталася ДТП, була вузька. Крім того, водій автомобіля «Mitsubishi» після того, як перекрив дорогу, почав рухатись заднім ходом, оскільки не зміг розвернутись. Водій вказаного автомобіля фактично перекрив всю дорогу. При цьому, після ДТП водій вказаного автомобіля прибрав свій автомобіль з місця ДТП, а працівники поліції не взяли до уваги пояснення ОСОБА_1 .. Водій другого автомобіля-учасник ДТП порушив п.п.10.1, 10.6, 10.9 ПДР України. Все відбувалося на трасі. Швидкість руху автомобіля ОСОБА_1 дозволяла контролювати автомобіль, однак вона не очікувала, що інший водій створить аварійну ситуацію. Також захисник підтримав подане ним 10 лютого 2026 року до початку судового засідання клопотання про закриття провадження у справі та викладені у ньому доводи по суті справи, а також просив суд взяти до уваги додані до вказаного клопотання відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, а також фото з місця ДТП. Також захисник просив суд звернути увагу на те, що на кожному з доданих відеозаписів водій автомобіля «Mitsubishi» зазначає, що обігнав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , після чого йому необхідно було розвернутися, та під час розвороту він перекрив всю дорогу. Водій автомобіля «Mitsubishi» не побачив автомобіль ОСОБА_1 , не переконався, чи буде безпечним розворот. На фото він показує гальмівний шлях ОСОБА_1 , однак у схемі про це не зазначено. Також, як зазначив сам водій автомобіля «Mitsubishi», він переставив свій автомобіль після ДТП, щоб не сталося інших ДТП. 
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника Мазманян Е.Р., вивчивши клопотання захисника про закриття провадження у справі, а також додані до нього відеозаписи та фото з місця ДТП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд також враховує, що у Висновку №11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.
Так, у своєму клопотанні про закриття провадження у справі захисник зазначає, що з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_1 , остання не погоджується, правила дорожнього руху вона не порушувала, зміст вказаного протоколу суперечить фактичним обставинам справи. Інспектор патрульної поліції склав протокол відносно ОСОБА_1 за порушення п.12.1 ПДР України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. ОСОБА_1 не порушувала п.12.1 ПДР України, не перевищувала швидкість на даній ділянці дороги, контролювала рух транспортним засобом та безпечно керувала ним, рухаючись зі швидкістю близько 60-70 км./год. по а/д М-13, що є безпечною швидкістю для даної ділянки дороги. Позаду неї у попутному напрямку рухався автомобіль «Mitsubishi L200» під керуванням водія ОСОБА_2 .. На ділянці дороги після повороту на м. Ананьїв водій «Mitsubishi L200» здійснив обгін транспортного засобу ОСОБА_1 .. Після завершення маневру обгону та повернення у її смугу руху, водій пікапа створив для водія автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 , аварійну ситуацію, раптово розпочав маневр розвороту ліворуч, не від`їхавши на безпечну відстань і не попередивши за 150-200 м лівим покажчиком повороту. Через значні габарити «Mitsubishi L200» (довжина понад 5 метрів) та вузьку проїжджу частину (близько 6-8 метрів), він миттєво перекрив усю ширину дороги попереду автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 , чим змусив її різко гальмувати та змінити напрямок руху правіше, оскільки водій «Mitsubishi L200» перекрив усю ширину дороги в обох напрямках. Однак зіткнення не вдалось уникнути і автомобіль під керуванням ОСОБА_1 після зіткнення з автомобілем «Mitsubishi L200», а саме, його задньою частиною, вилетів в обрив. З моменту виникнення небезпеки ОСОБА_1 негайно вжила заходів для екстреного гальмування згідно з п.12.3 ПДР, однак через створення аварійної ситуації водієм «Mitsubishi L200», малу відстань і стан покриття дорожньої частини (сніг і лід) уникнути зіткнення було неможливо. Водій автомобіля «Mitsubishi L200» грубо порушив правила дорожнього руху та створив аварійну ситуацію для автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , він порушив п.10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій автомобіля «Mitsubishi L200» не переконався в безпечності маневру розвороту та перекрив рух а/д М-13 в обох напрямках. Розуміючи, що з першого разу розвернутись не вдасться, оскільки вузька дорога і довга машина, він почав рух заднім ходом, створивши небезпеку іншим учасникам руху. Відповідно до п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Відповідно до п.10.6 ПДР якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб. Таким чином, оскільки габарити автомобіля «Mitsubishi L200» не дозволяли виконати розворот з крайнього лівого положення на вузькій дорозі, водій був зобов`язаний дати дорогу попутним транспортним засобам, в даному випадку ОСОБА_1 , чого він не зробив. На відео з нагрудних камер працівників патрульної поліції водій ОСОБА_2 підтвердив, що обігнав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , пропустив поворот і вирішив розвернутись посеред траси. Локація пошкоджень на транспортних засобах підтверджує ОСОБА_1 та порушення ПДР водієм «Мітубіші». Удар автомобілем під керуванням ОСОБА_1 прийшовся у задню ліву фару (бічну частину) «Mitsubishi L200», що технічно доводить, що в момент зіткнення автомобіль «Mitsubishi» перебував у стані розвороту (під кутом до осі дороги) і перетинав траєкторію руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .. Вважають, що водій ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію та в сукупності допущені ним порушення знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Судом були дослідженні додані до клопотання відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та додані захисником ОСОБА_1 фото з місця ДТП.
При цьому, вивченням матеріалів справи встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554967 від 30 грудня 2025 року, який підписаний ОСОБА_1 та в ньому відсутні будь-які зауваження ОСОБА_1 як щодо протоколу так і щодо обставин ДТП, яка мала місце 30 грудня 2025 року; схемою місця ДТП від 30 грудня 2025 року, на якій в схематичному вигляді зображені автомобілі-учасники ДТП на момент огляду місця ДТП, та вказана схема підписана ОСОБА_1 та водієм другого автомобіля ОСОБА_2 ; фототаблицею до схеми місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які за змістом аналогічні наданим нею поясненням в судовому засіданні; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких 30 грудня 2025 року близько 13 години 50 хвилин він на автомобілі марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався по автомобільній дорозі М-13 в напрямку смт. Окни. Приблизно в цей час він зрозумів, що пропустив поворот на м. Ананьїв, а тому на спуску вказаної автомобільної дороги він вирішив здійснити розворот і повернися до повороту на м. Ананьїв. Перед початком розвороту він впевнився, що на дорозі немає інших учасників дорожнього руху, подивившись у дзеркало заднього виду, і на той момент на дорозі нікого не було, після чого увімкнув задню передачу та знову переконався, що на дорозі нікого немає, а потім почав рух заднім ходом і в цей час задня частина його автомобіля знаходилась на смузі зустрічного руху. В цей момент сталося зіткнення з автомобілем марки «Hyundai». Після зіткнення автомобіль марки «Hyundai» з`їхав у кювет. Він свій автомобіль одразу після ДТП припаркував на узбіччі дороги, щоб не сталося ще ДТП. Також у письмових поясненнях зазначив, що на момент ДТП дорожнє покриття було в нормальному стані, без ожеледиці, практично сухе та полоси для руху були частково без снігу; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , яка рахувалася у автомобілі ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , яка рухалася у автомобілі ОСОБА_1 та її пояснення збігаються з поясненнями ОСОБА_1 .. Також суд звертає увагу, що згідно схеми місця ДТП від 30 грудня 2025 року у відповідній графі міститься відмітка про те, що на місці ДТП дорожнє покриття мокре, засніжене тощо, тобто, у схемі не зазначено про те, що на ділянці автомобільної дороги, де сталася вище вказана ДТП, дорожнє покриття було вкрите ожеледицею, а тому пояснення ОСОБА_1 в даному випадку щодо наявності ожеледиці на момент ДТП не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
У підсумку суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази в сукупності доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки суду не надано беззаперечних доказів, які спростовують наявні в справі докази. 
Таким чином суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ст.401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. 
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2026 року у розмірі 3328 гривень.
З наведеного вбачається, що у 2026 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 665,60 гривень (3328 гривень * 0,2 = 665,60 гривні).
Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.34 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Обставин, які обтяжують вину ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.35 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на неї має бути накладено стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.7, 9, 36, 401, 124, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 276, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 10 червня 2006 року 5 ДАІ ГУ УМВС України в м. Харків, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканку АДРЕСА_1 , винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Реквізити для сплати штрафу: Розрахунковий рахунок: UA148999980313050106000015634. Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції, Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.). Код банку (МФО): 899998, Отримувач: ГУК в Од.обл./м.Ананьїв/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526.
Роз`яснити, що відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету22030106, Призначення платежу*;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Повний текст постанови виготовлено 13 лютого 2026 року.

Суддя:           Надєр Л.М.

Постанова вступила в законну силу „___” _______ 20___ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців "__"_________20___ року.