05.03.2026 Справа № 756/2997/26

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2997/26
1-кп/756/1260/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2026            місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя     ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання    ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025100050002947 від 04.12.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки міста Києва, зареєстрованої та жительки цього ж міста ( АДРЕСА_1 , такої що має середню освіту, незаміжньої, офіційно непрацевлаштованої, раніше судимої:
- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік (справа №756/3576/25),
за участю учасників судового провадження:
прокурор      ОСОБА_4 , 
обвинувачена     ОСОБА_3 , 
в с т а н о в и в:
Судом установлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимою за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не стала та протягом року після засудження за вказаною нормою закону вчинила незаконне придбання та зберігання психотропних речовини без мети збуту за наступних обставин.
Так, 03.12.2025 у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_3 перебувала за адресою: м. Київ, вул. Приозерна, 8, де на землі побачила пачку від цигарок, відкривши яку, вона виявила, що всередині цієї пачки знаходяться 3 (три) зіп-пакети: - 2 (два) з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору та 1 (один) - кристалоподібної речовини білого кольору. 
Оскільки ОСОБА_3 раніше вживала особливо небезпечні психотропні речовини, остання одразу усвідомила, що вмістом 2 (двох) зіп-пакетів є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а вмістом 1 (одного) зіп-пакету є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), та в цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин для власного вживання без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України. 
Реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_3 помістила вищевказану пачку з-під цигарок із вказаними 3 (трьома) зіп-пакетами до внутрішньої кишені пальто, в яке була одягнена у той день, тим самим незаконно придбала та почала зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), та психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон) для власного вживання без мети збуту та попрямувала у своїх справах. 
Цього ж дня, тобто 03.12.2025, приблизно о 14:00 за адресою: м. Київ, вул. Приозерна, 8, ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин ОСОБА_3 повідомила, що у внутрішній кишені пальто, в яке була одягнена у той день, знаходиться пачка з-під цигарок, в якій міститься 2 (два) зіп-пакети з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а також 1 (один) зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон). На місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, того ж дня в тому ж місці ОСОБА_3 у присутності двох понятих самостійно добровільно надала для огляду та вилучення з внутрішньої кишені пальто, в яке була одягнена у той день, пачку з-під цигарок, в якій міститься 2 (два) зіп-пакети з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а також 1 (один) зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), які остання незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.
Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 06.01.2026 №СЕ-19/111-25/75217-НЗПРАП в наданих на дослідження кристалічних речовинах білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,930 г.
Згідно Списку №2 «Особливо небезпечні психотропних речовин, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 06.01.2026 №СЕ-19/111-25/75217-НЗПРАП в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС, масою 0,775 г.
Згідно Списку №2 «Особливо небезпечні психотропних речовин, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, 4-ММС (4-метилметкатинон) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість визнала повністю, щиро покаялась, беззаперечно підтвердила обставини кримінального провадження, при цьому не оспорювала день, час, місце, спосіб та мотиви вчиненого нею злочину відповідно до висунутого обвинувачення й показала наступне. Так, обвинувачена ОСОБА_3 показала, що вона незаконно придбала психотропні речовини та стала зберігати при собі без мети збуту для власного вживання. 03.12.2025 за адресою: м. Київ, вул. Приозерна, 8, її було зупинено працівниками поліції, на запитання яких вона самостійно добровільно видала вказані психотропні речовині. Висловивши самозасудження своїх дій та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин, просила суд суворо не карати.
Показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
У зв`язку з повним визнанням обвинуваченою ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненому, враховуючи те, що учасники кримінального провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, й судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що мають істотне значення для вирішення обвинувачення по суті, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останню, дослідивши долучені відомості, що характеризують особу обвинуваченої, інші письмові документи, які мають істотне значення для прийняття рішення по суті обвинувачення, суд приходить до висновку, що за результатами судового розгляду повністю доведено винуватість ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України та кваліфікує дії останньої як «незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею».
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до сталої судової практики при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.
Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.
Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_3 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочину визнала повністю та під час допиту в суді зазначила, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що, на переконання суду, свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.
Зважив суд і на дані про особу винної, котра має середню освіту, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судима, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про її осудність.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченій та встановлюючи ступінь її винуватості у вчиненому, суд повинен дати оцінку не лише кримінально караним діянням, а й обставинам кримінального провадження у сукупності з даними про особу обвинуваченої, зокрема, відомостями про схильність такої особи до вчинення кримінальних правопорушень та відомостями про поведінку до вчинення злочинних дій, про його соціальні зв`язки, спосіб життя, стан здоров`я та інші обставини, які впливають на прийняття рішення.
З огляду на матеріали кримінального провадження, враховуючи принципи й загальні засади призначення покарання, характер і спосіб вчинення злочину у сукупності зі ставленням обвинуваченої ОСОБА_3 до вчиненого та відомостями про особу обвинуваченої, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах, суд приходить до висновку про призначення винній покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, з реальним його відбуванням.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. 
Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2025 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік (справа №756/3576/25). 22.05.2025 на виконання вказаного вироку суду обвинувачену постановлено на облік Оболонським РВ філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.
Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_3 , будучи особою, засудженою до покарання у виді пробаційного нагляду, протягом періоду відбуття іншого покарання, не пов`язаного з обмеженням або позбавлення волі, вчинила новий злочин, а тому, враховуючи тяжкість злочину, відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , ставлення останньої до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України. 
Приймаючи рішення щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд враховує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №12025100050002947 від 04.12.2026 стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, строк дії якого визначено до 20.03.2026 (справа №756/540/26), водночас, враховуючи те, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 основного покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, з огляду на положення статей 177, 178 КПК України, дані про її особу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, суд вважає правильним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби.
Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2025, та остаточно призначити  ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Початок строку відбування  ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту фактичного затримання, доставлення та поміщення до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «КИЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» чи іншої установи виконання покарань після набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили обрати стосовно обвинуваченої  ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 до 06:00, але не більше ніж на строк 2 (два) місяці, за виключенням необхідності отримання будь-якого виду медичної допомоги, передбаченої Законом України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (екстреної, первинної, спеціалізованої, паліативної), а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у місті Києві, зобов`язавши  ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою суду.
Покласти на обвинувачену  ОСОБА_3 процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду;
2) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Оболонському УП ГУНП у м. Києві негайно поставити на облік  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Роз`яснити обвинуваченій  ОСОБА_3 те, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. 
Речові докази у кримінальному провадженні:
- спецпакет №6656137, в якому містяться об`єкти дослідження та первинне пакування (постанова від 07.01.2026), яку передано на відповідальне зберігання до камери схову Оболонського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №222478), - після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA098999980313040115000026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження): 
- 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (висновок від 06.01.2026 №СЕ-19/111-25/75217-НЗПРАП).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Суддя           ОСОБА_1