Справа № 946/6623/25 
Провадження № 2/946/1377/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області 
в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання – Коробко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,- 
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини надійшла після спливу шестимісячного строку. 
Позивач ОСОБА_1 , у позовній заяві зазначає, що пропустив передбачений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини оскільки був необізнаний про наявність заповіту складеного ОСОБА_3 на його ім`я оскільки ОСОБА_3 не є його родичкою та з нею не проживав. Про те, що ОСОБА_3 залишила заповіт на його ім`я він дізнався навесні 2025 року від представників фермерського господарства, які орендують земельну ділянку належну ОСОБА_3 . 
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначались на 13.11.2025 року, 18.12.2025 року, 26.01.2026 року та 05.03.2026 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2025 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2026 року ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,500 га, яка розташована на території Каталбузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки – 5122055400:01:003:0656, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 053025 виданого 15.06.2005 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,500 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки – 5122055400:01:003:0657, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 053025 виданого 15.06.2005. 
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00051543469 від 02.06.2025 року, виданого за запитом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України – часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Отже, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до заповіту від 23 березня 2016 року, посвідченого секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 40, ОСОБА_3 , належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 2,09 га, розташовану на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 855173, кадастровий номер земельної ділянки діл. № 1 – 5122080400:01:001:0447, діл. № 2 – 5122080400:01:001:0448), заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Осіб, які мають право на обов`язкову частку, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 немає.
В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України та в установлений законом строк, відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:
1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;
2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. 
Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. 
Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.
Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 пропустив передбачений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини оскільки був необізнаний про наявність заповіту складеного ОСОБА_3 на його ім`я оскільки ОСОБА_3 не є родичкою позивача та з нею позивач не проживав. Про те, що ОСОБА_3 залишила заповіт на ім`я позивача він дізнався навесні 2025 року від представників фермерського господарства, які орендують земельну ділянку належну ОСОБА_3 . 
Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визначення позивачеві додаткового строку терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 02.06.1998 року, РНОКПП – НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 13 березня 2026 року.

Суддя: 	О.О.Бурнусус