Справа № 639/1977/26
Провадження № 3/639/467/26

П О С Т А Н О В А
Іменем  України

14 квітня 2026 року суддя Новобаварського районного суду м. Харкова Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2026 року о 22 годині 50 хвилин по вул. Полтавський шлях, 43 в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-Benz C270 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , та не мав при собі посвідчення водія на права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено водієм ОСОБА_1 повторно протягом року.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорював свою провину в скоєному правопорушенні, визнав встановлені обставини, але пояснив суду, що виконував бойове завдання командира.
Свідок ОСОБА_2 (командир ОСОБА_1 ) в судовому засіданні підтвердив той факт, що ОСОБА_1 безпосередньо 03.03.2026 року виконував бойове завдання військової частини, просив суд врахувати цей факт при прийнятті рішення.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Хомич А.М. подав до суду клопотання про закриття провадження по справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме останній виконував прямий наказ командира.
Суд, заслухавши пояснення правопорушника та свідка, дослідивши матеріали про адміністративні правопорушення, клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Хомича А.М., дійшов до наступного висновку.
Відповідно до статті 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), повторно протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України  «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 , виданий 26.09.2024 року, перебуває на військовій службі та виконував бойове завдання, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_2 .. Крім того, працівники поліції були обізнані про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що вбачається з відеозапису.
Як вбачається із дослідженого відеозапису події та не спростовується матеріалами справи, 03.03.2026 року о 22:50 годині по вул. Полтавський шлях, 43 в м. Харкові, працівниками поліції зупинено транспортний засіб MERCEDES-Benz C270 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який був у військовій формі та повідомив працівникам поліції, що він є військовослужбовцем. Згідно відеозапису з бодікамер поліцейських, ОСОБА_1 зазначив працівникам патрульної поліції, що виконує обов`язки військової служби.
Так, п. 2.1.а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом , який не має права керування таким транспортним засобом.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 було викликано крайньою необхідністю, з метою недопущення негативних наслідків для життя людей, а саме військовослужбовців його підрозділу, які перебувають в зоні бойових дій.
Тому суд вважає, що водій ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності. Також суд звертає увагу на той факт, що за невиконання наказу командира передбачена відповідальність згідно кримінального законодавства.
За вимогами ст.17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 18 КУпАП, визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: (1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого(навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); (2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; (3) поза військовою частиною,якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира(начальника); (4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; (5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно п. 4 ст. 247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.
Отже, з урахуванням наведеного встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, проте провадження в справі слід закрити, оскільки воно вчинено в стані крайньої необхідності.
Тому згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 130, 221, 247, 280, 283-285КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП – закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова.

Суддя          В.О.Макаров