ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/5745/25
13 березня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 (далі – позивач), в інтересах якого діє адвокат Сабатюк Наталія Петрівна, звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач-1, або ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач-2) про визнання дій протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії з такими позовними вимогами:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлені повідомленням №5944 від 18.07.2025 року щодо відмови в наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити Позивачу - ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період;
визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про зарахування Позивача - ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та звільнити з військової служби Позивача - ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог представник позивача у заявах по суті справи вказує, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю II групи та яка потребує постійного стороннього догляду. 
Позивач 02.05.2025 звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про оформлення відстрочки на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII та надав необхідні документи, визначені Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560). Однак, йому відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу. Причиною відмови вказано ненадання акту встановлення факту здійснення особою постійного догляду. 
Таку відмову у наданні відстрочки позивач вважає протиправною, оскільки до заяви ним долучено копію рішення про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
В подальшому згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача було призвано на військову службу та на підставі наказу командира військової частини зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Оскільки, на думку позивача, він не підлягав призову на військову службу, то наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 і наказ командира військової частини є протиправними, а позивач підлягає звільненню з військової служби та виключенню зі списків Військової частин НОМЕР_1 . 
Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача, ІНФОРМАЦІЯ_3 з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ухвалено рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Відповідь підготовлена та надана в термін та в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян", за вихідним № 5944 від 18.07.2025. Позивачу роз`яснено причину відмови у наданні відстрочки від мобілізації у відповідності до чинного законодавства, а саме: відсутній акт встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Відповідач 1 вказує, що по закінченню медичного огляду позивача було визнано придатним до військової служби, та у зв`язку із відсутністю підстав для надання відстрочки від призову ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації, знятий з військового обліку і направлений у ВЧ НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Відповідач-2 у поданому відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Обґрунтовуючи заперечення вказує, що солдат ОСОБА_1 , який був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2025 №205 з 19 липня 2025 року зарахований в списки особового складу Військової частини НОМЕР_1 і призначений на посаду курсанта. Отже позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації, на нього розповсюджується законодавство про проходження військової служби та він повинен виконувати обов`язки військової служби. Зазначає, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Командиром військової частини НОМЕР_1 не вчинялись жодні протиправні дії відносно позивача при прийнятті наказу про зарахування його до списків особового складу військової частини. Позивач не позбавлений можливості у встановленому порядку звернутись до командування військової частини з рапортом про звільнення з військової служби на підставах, передбачених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
25.02.2026 до суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог з аналогічних підстав, як і відповідач 1.  
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 10.10.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи і витребувано у відповідачів докази. 
Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі доставлено відповідачу 2 через електронний кабінет 10.10.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", а відповідачу 1 засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Ухвалою суду від 29.01.2026 залучено до участі у цій справі в якості співвідповідача Комісію з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 та другого відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_5 . Одночасно цією ухвалою суду розпочато розгляд справи спочатку. 
Ухвалою суду від 27.02.2026 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 05.03.2026 задоволено заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та продовжено розгляд адміністративної справи.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не звертались. 
Інших заяв та клопотань з процесуальних питань до суду не надходило.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Військовозобов`язаному ОСОБА_1 неодноразово надавалась відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема: до 11.11.2024 року на підставі довідки №7613 від 31.07.2024 року, до 08.02.2025 року на підставі довідки №11684 від 25.11.2024 року та до 08.05.2025 року на підставі довідки №1840 від 17.02.2025 року.
02.05.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив заяву до голови Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
На підтвердження підстав для отримання відстрочки позивачем одночасно з заявою надано завірені копії наступних документів: копія паспорта ОСОБА_1 ; копія РНОКПП ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія висновку ЛКК ОСОБА_2 ; копія рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; копія заяви ОСОБА_2 про відсутність невійськовозобов`язаних осіб; копія заяви ОСОБА_2 про вибір одного із військовозобов`язаних; копія електронного військово-облікового документа сформованого за допомогою застосунку «Резерв+»; копія довідки про надання відстрочки.
У повідомленні №5944 від 18.07.2025, ОСОБА_1 проінформовано, що рішенням Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене протоколом від 21.05.2025 №71, йому відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу на період мобілізації. Причиною відмови вказано: відсутній акт встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.07.2025 №199 призвано ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до Військової частини НОМЕР_2 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2025 №205 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
Позивач, вважаючи відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, призов на військову службу та зарахування до списків особового складу військової частини протиправними, звернувся з цим позовом до суду.
Мотивувальна частина
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів позовної заяви суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказана норма Основного Закону означає, що діяльність суб`єктів владних повноважень здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.
Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ).
Частини 1 - 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
У частині сьомій статті 1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на момент розгляду цієї справи.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII).
Статтею 23 зазначеного Закону передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі- Порядок №560) визначає механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Відповідно до п. 56 - 58 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Згідно з Додатком 5 Порядку №560 визначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно зазначеного Переліку (п. 9 Додатку 5 до Порядку) визначено, що право на відстрочку мають зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.
Також визначено документи, що підтверджують право на відстрочку, зокрема:
1. для особи, яка потребує постійного догляду:
- довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;
2. для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю:
- документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
З аналізу викладених вище правових норм слідує, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, особа, яка зайнята постійним доглядом за матір`ю, яка потребує постійного догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, достатнім є подання документів, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Тобто, для підтвердження факту здійснення особою постійного догляду Додатком 5 до Порядку передбачено надання одного з таких документів:
документа про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд;
акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Судом встановлено, що позивачу рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленим протоколом від 21.05.2025 №71, відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із не наданням акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Натомість, як видно з матеріалів справи до заяви позивачем, серед іншого, надано: копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , копію висновку ЛКК ОСОБА_2 від 10.06.2024, копію рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12.07.2024.
Із зазначених документів слідує, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка згідно з висновком від 10.06.2024 №40 за формою №080-4/6 потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі на строк до 10.06.2025 (а.с.25 зворот).
Рішенням про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12.07.2024 позивачу ОСОБА_1 призначено компенсацію за догляд на непрофесійній основі за ОСОБА_2 на строк до 31.05.2025 (а.с.25).
Відповідно до абз.10 п.60 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
З огляду на встановлені у даній справі обставини та норми Порядку № 560, суд дійшов висновку, що станом на час звернення із заявою та розгляду заяви комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 мав право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк дії відповідних законних підстав, а саме до 31.05.2025.
Отже, відмовляючи в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 діяла протиправно, а тому оскаржуване рішення, яке оформлене протоколом від 21.05.2025 №71 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Що стосується іншої частини позовних вимог про визнання протиправними наказів щодо призову позивача на військову службу і зарахування його до списків особового складу військової частини, звільнення з військової служби і виключення його зі списків особового складу частини, а також зобов`язання оформити відстрочку від призову на військову службу, то такі не підлягають до задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до пункту 2 Порядку №560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Пунктами 3, 6 Порядку №560 визначено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Зазначене вище свідчить про те, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону №3543-XII. 
Суд звертає увагу, що процес надання відстрочки від мобілізації регулюється Законом України №3543-XII і здійснюється до призову військовозобов`язаної особи на військову службу. У зв`язку з цим існує чітко визначений порядок дій, який має бути виконаний заздалегідь особою, що вважає, що вона має право на таку відстрочку.
Право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом. Реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.01.2024 у справі №280/6033/22, від 11.04.2024 №520/7954/22.
Процедура надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ініціюється військовозобов`язаним, і лише в її рамках у комісії районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки існує обов`язок перевірити підстави щодо надання військовозобов`язаному відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Поняття «надходження», застосоване в нормі пункту 60 Порядку №560, стосується дня, коли комісія відповідного ТЦК та СП фізично отримала документи щодо розгляду питання про оформлення військовозобов`язаному відстрочки від призову на військову службу. Саме з цієї дати починається відлік строку для розгляду заяви та документів.
При цьому в силу положень частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу з наданням підтверджуючих документів після 31.05.2025.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про правомірність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.07.2025 №199, яким ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, та відсутність підстав для його скасування.
З урахуванням висновку суду про правомірність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.07.2025 №199, відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог про скасування наказу командира Військової частини від 19.07.2025 №205 в частині зарахування позивача до списків особового складу Військової частини № НОМЕР_4 та зобов`язання відповідача-2 звільнити позивача з військової служби і виключити його зі списків особового складу частини.
З огляду на те, що позивач почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації та набув статусу військовослужбовця, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання відстрочки ОСОБА_1 . 
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а відтак і наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову. 
При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення. 
Судові витрати
Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. 
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір лише за позовну вимогу про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується платіжною інструкцією від 02.10.2025 №2.336635029.1.
За іншу частину позовних вимог позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI. Доказів понесення інших судових витрат суду надано не було. 
Таким чином, суд присуджує та стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених вимог у сумі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене протоколом від 21.05.2025 №71, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу на період мобілізації.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 13 березня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ); 
відповідач:
- ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ); 
- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ); 
- Комісія з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ); 
- ІНФОРМАЦІЯ_5 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ); 

Головуючий суддя Юзьків М.І.