ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6139/25
16 лютого 2026 року	м.Тернопіль	

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Комісії з питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач 2), Комісії з питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі відповідач 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо відмови у прийнятті заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Комісію з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";
- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 274 від 01.10.2025 в частині призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що до 31.08.2025 у ОСОБА_1 була дійсна відстрочка відповідно до п.2 ч.3 ст.23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. 01.09.2025 позивач особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (отримано 01.09.2025 № М-1986). Зважаючи на те, що йому не надходило рішення про прийняте рішення за його заявою та у військово-обліковому документі Резерв + відстрочка не відображалась, він 01.10.2025 вирішив особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 , щоб дізнатись чому йому не відображається відстрочка в Резерв +. Після того, як ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , йому надали повідомлення про відмову у наданні йому відстрочки, оскільки він не перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 (№ 5596 від 03.09.2025). Прийняте рішення про відмову у наданні відстрочки від мобілізації з підстав того, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 є незаконною, та підтверджується відміткою про взяття на облік у військово-обліковому документі.
У цей же день, 01.10.2025 позивача призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Пізніше він дізнався, що 01.10.2025 його призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_7 та призначено на посаду офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 (наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 274 від 01.10.2025). Зазначає, що жодних рапортів ОСОБА_1 не писав і не підписував. За таких підстав, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 274 від 01.10.2025 про призов ОСОБА_1 підлягає скасуванню. А тому, не погодившись з вищенаведеними наказами позивач звернувся до суду.
Ухвалою суду від 29.10.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.
Ухвалою суду від 04.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
ІНФОРМАЦІЯ_8 (відповідачем 2) подано відзив на позовну заяву, з якого слідує, що на військовому обліку у відповідача 2 позивач не перебував. Як підтверджує роздруківка електронного військово-облікового документа позивача з додатку “Резерв+” та відомості з ЄДРПВР, позивач станом на 01.10.2025 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Однак, звертає увагу суду на те, що відповідач 2 не здійснював призов позивача. Оскаржуваний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 01.10.2025 № 274 (по стройовій частині) стосувався призначення позивача - військовослужбовця, молодшого лейтенанта Збройних Сил України на посаду офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 . У випадку призову військовозобов`язаних на військову службу видається наказ з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації. Наказ від 01.10.2025 №274 видавався по стройовій частині на підставі рапорта ОСОБА_1 від 01.10.2025. Позивач стверджує, що жодних рапортів він не писав та не підписував, проте це не відповідає дійсності. Оскільки спірним наказом не здійснювався призов позивача на військову службу, а лише відбулося призначення його на посаду як вже призваного на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовця, відповідач 2 просить відмовити у задоволенні відповідної позовної вимоги.
Ухвалою суду від 03.12.2025 залучено до участі у справі другого відповідача - Комісію з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_10 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), розгляд справи розпочато спочатку.
Ухвалою суду від 16.12.2025 витребовано у ІНФОРМАЦІЯ_1 та Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_10 докази по справі. Запропоновано позивачу надати до суду копії заяв до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_10 про надання відстрочки у 2025 році із доказами належного вручення, скерування чи особистого подання. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_11 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив та клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, з якого слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_12 не вбачає у своїх діях порушень чинного законодавства щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період, оскільки заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.2 ч.3 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 01 вересня 2025 року (зареєстрована під вхідним № М-1986) розглянуто та надано відповідь у строки та порядку, передбаченому Законом України “Про звернення громадян”, за вихідним №5596 від 03 вересня 2025 року. 
Станом на момент розгляду заяви ОСОБА_1 не перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_13 , у зв`язку з чим відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Повідомляє, що позивач не користувався правом на відстрочку та не був заброньований за підприємством, установою, організацією, а тому підлягав призову на військову службу по мобілізації. 01.10.2025 позивач наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 №1110 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений у розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 (Гусятин). Тому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі.
Ухвалою суду 24.12.2025 продовжено ІНФОРМАЦІЯ_10 строк для подання відзиву на позовну заяву.
30.12.2025 до суду подано пояснення третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_14 . Вважає позовні вимоги безпідставними, а позицію відповідачів обґрунтованою та такою, що підлягає підтриманню. Позиція відповідачів є обґрунтованою, законною, позовні вимоги позивача є безпідставними, з посиланням на докази, наведеними відповідачами. Одночасно, просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як слідує з довідки від 25.08.2025 №65/349/39, виданої ОСОБА_1 , кандидату фізико-математичних наук, він працює на 0,9 ставки за основним місцем роботи в Інституті радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України на посаді наукового співробітника. З довідки від 02.10.2025 №65/401/1 встановлено, що позивач є критично важливим виконавцем багаторічного міжнародного проєкту програми НАТО “Наука заради миру та безпеки”.
У матеріалах справи міститься диплом кандидата наук серії НОМЕР_3 від 29.06.2021 з якого слідує, що ОСОБА_1 захистив дисертацію за спеціальністю “радіофізика” та здобув науковий ступінь кандидата фізико-математичних наук.
02.10.2025 позивачу видано довідку №65/407/39 про те, що він працює на 1,0 ставки за основним місцем роботи в Інституті радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України на посаді наукового співробітника.
Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_15 від 03.09.2025 встановлено, що 01 вересня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, яка зареєстрована під вхідним номером М-1986. За результатами розгляду заяви ІНФОРМАЦІЯ_10 ухвалено рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, № 5596 від 03 вересня 2025 року, оскільки станом на момент розгляду заяви він не перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 . 
З листа ІНФОРМАЦІЯ_15 від 09.07.2025 встановлено, що 08.07.2025 на тимчасовий військовий облік офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_5 прийнятий молодший лейтенант запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 що також підтверджується відміткою про взяття на облік у військово-обліковому документі ОСОБА_1 №241220201455687900001. 
09 липня 2025 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_17 за № 1699/3567 надіслано повідомлення з інформацією про те, що молодший лейтенант запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , прийнятий на тимчасовий військовий облік офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_5 08 липня 2025 року, з проханням надіслати особову справу та послужну картку ОСОБА_1 для подальшого ведення та обліку. 
Також під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що відповідно до даних системи АІТС “Оберіг” позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01 жовтня 2025 року.
01 жовтня 2025 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується позивачем та не заперечується відповідачем. Після проведення медичного огляду лікарями військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 01.10.2025 складено довідку ВЛК №2025-1010-1605-4939-3 від 01.01.2025, з якої слідує те, що молодший лейтенант (запасу) ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_15 від 01.10.2025 №1110 позивача призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини ІНФОРМАЦІЯ_18 (Гусятин).
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_18 від 01.10.2025 №274 позивача зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення його Першого відділу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. В подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений та триває на момент розгляду цієї справи.
Указом Президента України №65/2022 “Про загальну мобілізацію” від 24 лютого 2022 року, зі змінами, було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Згідно з вказаним Указом, мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 3543-XII:
мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону № 3543-XII визначено категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки;.
Відповідно до частини сьомої статті 23 Закону № 3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо перевірки підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, передбачено також Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154).
Так, згідно з пунктом 1 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Відповідно до абзацу 9 пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки (далі - Порядок №569).
Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з вимогами пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Тобто, Порядком №560 передбачено, що за результатом розгляду заяви військовозобов`язаного комісія приймає рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.
Разом з тим, додатком 5 до Порядку №560 передбачений перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Так, військовозобов`язані, які звертаються із заявою про надання відстрочки на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII надають: для наукових і науково-педагогічних працівників закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій - довідка закладу освіти або наукової установи (організації) про займану посаду за основним місцем роботи та розмір частки ставки під час оплати праці, диплом про науковий ступінь; для педагогічних працівників закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти - довідка закладу освіти про займану посаду за основним місцем роботи та розмір частки ставки під час оплати праці.
Позивач до заяви про надання відстрочки надав довідку Інституту радіофізики та електроніки ім.О.Я. Усикова №65/349/39 від 25.08.2025, які підтверджують, що ОСОБА_1 працює у вказаному навчальному закладі науковим співробітником з оплатою праці згідно з штатним розписом та педагогічним навантаженням 0,9 ставки.
Таким чином, позивачем до заяви про надання відстрочки надані документи для підтвердження права на таку на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначені Порядком № 560.
Разом з тим, як вже встановлено судом, повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.09.2025 № 5596 позивача проінформовано, що за результатами розгляду Комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та повідомила позивача про те, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причина відмови: під час подання заяви військовозобов`язаний не перебуває на військовому обліку.
З цього приводу суд зазначає таке.
Згідно із пунктом 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 (далі - Порядок №559) військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559.
Пунктом 2 Порядку №559 встановлено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).
Згідно з пунктом 7 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.
Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку. У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі - QR-код військово-облікового документа).
Пунктом 8 Порядку №559 передбачено, що військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності): 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); 6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; 9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів); 10) військово-облікова спеціальність для військовозобов`язаних та резервістів; 11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку); 12) відомості про перебування на військовому обліку (найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підстава зняття (виключення) з військового обліку); 13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення; 14) адреса місця проживання; 15) номери засобів зв`язку; 16) адреси електронної пошти (за наявності); 17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом; 18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.
Згідно з пунктом 8-2 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі може бути роздрукований. У такому випадку він повинен містити QR-код військово-облікового документа, придатний для зчитування.
Судом встановлено, що позивач до заяви про надання відстрочки надав військово-обліковий документ №24/220201455687900001 від 15.01.2025, що не заперечується відповідачем.
Зі змісту військово-облікового документа №24/220201455687900001 від 15.01.2025 слідує, що ОСОБА_2 08.07.2025 взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_19 . Крім того, відповідач надав суду заяву ОСОБА_1 від 08.07.2025 про взяття на облік (вх. №77 від 08.07.2025), а також лист на адресу ІНФОРМАЦІЯ_20 №169913567 від 09.07.2025 про взяття на облік ОСОБА_1 .
Відповідач, в свою чергу, у відповідь на заяву позивача про надання відстроки від 01.09.2025 відмовив у її наданні, вказавши підставою для цього не перебування позивача на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 , що не відповідає дійсності.
Відтак, відповідач не надав належної оцінки змісту заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу та не розглянув належним чином усі додані до заяви документи. Ба більше, із наявних у адміністративній справі матеріалів слідує, що заява позивача від 01.09.2025 не передавалася на розгляд відповідній Комісії та по суті не розглядалася. 
Наведені норми, у розрізі спірних правовідносин, вказують на те, що під час проведення мобілізації подана заява від 01.09.2025 на відстрочку від призову на військову службу, повинна бути розглянута по суті до документального призову на військову службу під час мобілізації.
Заява позивача підлягала до розгляду по суті порушеного у ній питання (клопотання).
Отримавши таку заяву з додатками, Комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 , до компетенції якої належить вирішення питання щодо надання відстрочки, повинна прийняти відповідне рішення за наслідком її розгляду по суті щодо надання відстрочки або відмови у наданні відстрочки з підстави зазначеної у заяві позивача.
За обставин цієї справи ІНФОРМАЦІЯ_21 при ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву позивача по суті звернення не розглядала.
Відтак, відповідач не здійснив належної оцінки заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу по суті та не розглянув належним чином усі додані до заяви документи. Тому, суд дійшов висновку, що підстави відмови в оформленні відстрочки позивачу є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам законодавства, що свідчить про протиправність рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу.
Суд дійшов висновку, що підстави відмови в оформленні відстрочки ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам законодавства, що свідчить про протиправність дій відповідача щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 01.09.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу.
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд зазначає наступне.
Як вже зазначалося судом, згідно частини 7 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.
Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України.
Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Суд зазначає, що заява позивача від 01.09.2025 не розглядалася Комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 та рішення по суті Комісією не приймалося.
Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.
У той же час, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача в особі Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, розглянути заяву позивача щодо надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 01.09.2025 із урахуванням висновків суду.
Відтак, позовні вимоги у цій частині необхідно задовольнити частково.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо відмови у прийнятті заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 01.10.2025 суд зазначає таке.
У відповідності до положень п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Відповідно до п. 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що заяви з питання надання відстрочки від призову на військову службу та додані до неї документи належать обов`язковому розгляду комісією протягом семи днів з дати надходження. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки та про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
Позивач стверджує, що 01.10.2025 особисто добровільно звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_5 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, але підтвердження отримання ІНФОРМАЦІЯ_19 вищезгаданої заяви ОСОБА_1 не отримав.
Однак, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не долучено будь-яких доказів на підтвердження її подання до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Належним доказом у цьому випадку могла бути відмітка про реєстрацію на примірника заяви про її отримання адресатом, корінець поштового відправлення з описом вкладення тощо.
Позивачем не надано інших доказів, як то звернень до вищих органів правопорядку чи командування відповідача, органів поліції чи ДБР щодо відмови 01.10.2025 у прийнятті і реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_19 заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову по мобілізації, не здобуто таких доказів й судом під час розгляду цієї справи. 
Право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця. Призов на військову службу унеможливлюється за наявності оформленої належним чином відстрочки, а не за наявності в особи неоформленого права на отримання такої відстрочки.
Аналогічних висновків дійшов 17 вересня 2025 року Третій апеляційний адміністративний суд у справі № 160/27419/24.
Також згідно з частинами першою, другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
У силу вимог статей 73-76 КАС України докази мають бути належними (містити інформацію щодо предмета доказування), допустимими (одержаними з дотриманням порядку, встановленого законом), достовірними (на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи), достатніми (які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування).
Матеріали справи не містять доказів подання позивачем заяви на відстрочку від призову на військову службу шляхом її реєстрації безпосередньо у ІНФОРМАЦІЯ_5 чи засобами поштового зв`язку, також відсутні докази відмови відповідача у прийнятті такої заяви.
Суд зазначає, що в силу частини другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Відтак, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.
При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
До матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 про продовження дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 01.10.2025, проте не надано доказів її подання чи надсилання до ІНФОРМАЦІЯ_5 у визначений законом спосіб або інших доказів на підтвердження реєстрації чи відмови у її реєстрації відповідачем, як то матеріалів перевірки правоохоронних органів за відповідним зверненням позивача про відмову у прийнятті заяви про надання відстрочки чи скарг на такі дії відповідача до ІНФОРМАЦІЯ_22 , Міноборони тощо. 
Крім того, відповідач заперечив факт звернення 01.10.2025 позивача із заявою про надання відстрочки, а також реєстрації такої заяви, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо відмови у прийнятті заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки така не доведена належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами у розумінні статей 72-76 КАС України.
За таких обставин, суд не приймає до уваги твердження позивача про звернення 01.10.2025 до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, оскільки суду не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження такої обставини. Також у межах розгляду цієї справи не встановлено, що на момент прийняття оскаржуваних рішень у позивача була чинна станом на 01.10.2025 відстрочка від призову.
Щодо позовних вимог про скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 274 від 01.10.2025 в частині призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_16 , суд зазначає наступне.
Приписами ч.7 ст. 26 Закону №2232-XII встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
При цьому, п. 3 ст. 24 Закону №2232-XII встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Так, порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі також Положення).
Відповідно до п. 2 Положення громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно із абз. 2 п. 12 Положення право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах, за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина п`ята статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
За приписами абзацу другого п.6 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
У силу положень абзацу першого пункту 63 Порядку №560 військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.
Наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року №280 затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України (далі також Інструкція №280), яка передбачає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - військовий навчальний заклад), установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), органі управління Державної спеціальної служби транспорту (далі - Держспецтрансслужба), бригадах, полках, окремих батальйонах, підрозділах охорони, органах забезпечення, навчальному центрі, закладах, підприємствах та установах, що входять до складу Держспецтрансслужби.
Зокрема, Інструкцією №280 передбачено порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу та витягів із них.
Організація обліку особового складу покладається:
в органах військового управління та органі управління Держспецтрансслужби, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях - на начальників штабів, а там, де вони штатом не передбачені,- на командирів (керівників) органів військового управління та органу управління Держспецтрансслужби, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій;
у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки - на керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;
у службах персоналу - на керівників служб персоналу;
у кадрових центрах - на керівників кадрових центрів;
на кораблях (суднах) - на старших помічників (помічників) командирів кораблів (суден), а там, де вони штатом не передбачені,- на командирів кораблів (суден);
у підрозділах військових частин - на командирів цих підрозділів.
Пунктом 1 розділу 10 Інструкції №280 визначено, що накази по особовому складу є основними документами, які встановлюють, змінюють або припиняють правові відносини військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням надано право присвоєння, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення (поновлення) контракту та військової служби тощо на підставі відповідних документів, установлених Міноборони.
При цьому, проєкти наказів по особовому складу перед поданням їх на підпис відповідному командиру (керівнику), повинні бути перевірені (вичитані) виконавцем, зазначені в пунктах наказу облікові дані військовослужбовців або працівників уважно звірені з наявними документами персонального обліку, посади - зі штатом, штатним розписом. Про відсутність помилок у проєкті наказу та відповідність його пунктів законодавству на звороті останнього аркуша наказу виконавець та безпосередній керівник служби персоналу (або посадова особа, на яку покладено завдання роботи з персоналом, де штатом не передбачено відповідної служби або окремої штатної посади), засвідчують своїми підписами (п.19 Інструкції №280).
У разі проведення перевірки проєкту наказу по особовому складу іншими посадовими особами вони також ставлять свої підписи. Зразок звороту останнього аркуша наказу по особовому складу наведено в додатку 52 до цієї Інструкції.
Кожний проєкт наказу по особовому складу обов`язково подається на юридичну експертизу до відповідної юридичної служби або посадової особи, на яку покладено завдання з проведення правової роботи. Віза посадової особи, яка проводила юридичну експертизу, проставляється на звороті кожного аркуша першого примірника наказу по особовому складу (п.20 Інструкції №280).
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до п.1.5 Інструкції №170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 274 від 01.10.2025 ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 та зараховано до списків особового складу. 
Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 №1110 від 01.10.2025, який позивачем у межах цієї справи не оскаржується, а відтак не є предметом судової перевірки.
Варто зауважити, що визнання протиправними дій чи рішень ІНФОРМАЦІЯ_6 , які стосуються мобілізації позивача, не відновлять порушених прав останнього, оскільки наслідком такого способу захисту прав позивача за обставин, що склалися на час розгляду справи, не може бути звільнення позивача з військової служби.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Правовідносин між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_19 , пов`язані з мобілізацією позивача, завершилися прийняттям наказу про призов під час мобілізації №1110 від 01.10.2025 та направлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 , який, як уже зазначав суд, не оскаржується позивачем у межах цієї справи.
Суд зазначає, що після видання наказу начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 01.10.2025 № 274, який є предметом судової перевірки, виникли нові правовідносини проходження військової служби, повязані із зарахуванням до списків особового складу, що моменту початку такого покладає на її учасників (військовослужбовця та державу) коло взаємних прав та обов`язків матеріального та фінансового забезпечення військовослужбовця, його соціального захисту, виконання ним безпосередньо покладених на нього службових обов`язків та інше.
Суд наголошує, що при прийнятті позивача на військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_6 у відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_6 не було альтернативи щодо призначення чи не призначення позивача на посаду та зарахування до списків особового складу, оскільки позивача призвано на військову службу під час мобілізації згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 №1110 від 01.10.2025, який позивачем у цій справі не оскаржується і суд не встановив обставин його скасування чи визнання протиправним.
Відтак, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 274 від 01.10.2025 про призначення на посаду офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 та зарахування до списків особового складу не призведе до відновлення прав позивача, є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
При цьому, передчасність звернення з позовними вимогами не заперечує того, що спосіб захисту порушеного права має бути ефективним.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частини другої статті 2 КАС критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.
Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Пунктом 11 Положення №154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Пунктом 60 Порядку №560 визначено, що на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Отже, саме відповідач в особі відповідної Комісії у даному випадку має виключну компетенцію в питаннях оформлення відстрочки від мобілізації. У спірному випадку ІНФОРМАЦІЯ_5 взагалі не розглядала заяву позивача від 01.09.2025 по суті звернення, не надавала жодної правової оцінки документам заявника та підставам для надання відстрочки, тому суд вважає передчасним вирішення питання щодо зобов`язання відповідачів прийняти відповідне рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Адміністративний суд, перевіряючи правомірність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 815/7245/16, від 20 жовтня 2022 року у справі №420/8190/21. 
Під дискреційними повноваженнями розуміють такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
При цьому, згідно з ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п.4 ч.2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної норми у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Суд зазначає, що за результатами розгляду вказаної заяви позивача від 01.09.2025 не прийнято відповідного рішення та не оформлено для позивача відстрочки від призову під час мобілізації або обґрунтованої відмови в її наданні саме належним суб`єктом – Комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Отже, у цих правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття обґрунтованого та по суті звернення рішення за результатами розгляду звернення військовозобов`язаного, що входить до його виключної компетенції.
З огляду на викладене, суд зауважує, що Комісія з питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 , як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинна була прийняти рішення внаслідок розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову із зазначенням причин неврахування тих чи інших доказів.
Враховуючи викладене, у відповідності до вимог ч.2 ст.9 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, суд дійшов висновку вийти за межі позовних вимог, оскільки уважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву позивача від 01.09.2025 разом із поданими до неї документами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення із урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини”, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.
Так, у рішенні від 10 лютого 2010 у справі “Серявін та інші проти України” ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі “Гірвісаарі проти Фінляндії” (Hirvisaari v. Finland) від 27 вересня 2001).
Що стосується судових витрат, у відповідності до вимог ст.139 КАС України такі належить присудити на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог з ІНФОРМАЦІЯ_15 , оскільки саме Комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 допущено первинне порушення вимог чинного законодавства.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Комісії з питань надання військозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не розгляду по суті заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 від 01.09.2025 .
Зобов`язати Комісію з питань надання військозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 01.09.2025 із урахуванням викладених у цьому рішенні висновків суду.
В іншій частині позовних вимог у їх задоволенні відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_15 на користь ОСОБА_1 сплачений за подання позовної заяви до суду у цій справі судовий збір на суму 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_4 ); 
відповідач:
- ІНФОРМАЦІЯ_12 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ); 
- ІНФОРМАЦІЯ_8 (місцезгаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 );
- Комісія з питань надання військозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 );
третя особа:
- ІНФОРМАЦІЯ_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). 

Головуючий суддя Грицюк Р.П.