Справа № 405/5686/25
Провадження №2/405/1916/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького в складі: 
головуючого судді Іванової Л.А.
при секретарі Гордуз О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/5686/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 41) про визнання прав забудовника в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Іванова І.А. (діє на підставі ордерів на надання правничої допомоги серії ВА № 1125422 та серії ВА № 1125423 від 06.09.2025 року) в інтересах позивачів звернулася до суду з позовом Кропивницької міської ради, в якому (позові) просить: визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/3 частки за кожним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі права та обов`язки забудовника житлового будинку, із відповідною частиною господарських та побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: з правом здачі та введення будинку в експлуатацію, реєстрацію права власності, отримання правовстановлюючих документів.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначила, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з прав забудовника 2/3 частин житлового будинку, із відповідною частиною господарських та побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало їй на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2022 року. Шляхом звернення до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерного О.Г. позивачі в порядку ст. 1269 ЦК України прийняли спадщину, а тому мають право в рівних частинах на зазначене спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 , проте належним чином оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку не можуть, оскільки будинок не було введено в експлуатацію, а за ОСОБА_3 та позивачами зазначеним рішенням було визнано лише права забудовника, в зв`язку з чим позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як єдині спадкоємці за законом першої черги звернулися до суду з позовом про визнання за ними прав забудовника в порядку спадкування за законом після смерті їх матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.
Крім того, зазначеною ухвалою суду від 17 вересня 2025 року за клопотанням представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Іванової І.А. витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Озерного Миколи Григоровича ( АДРЕСА_2 ) належним чином засвідчену копію спадкової справи №06/2025 до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
31 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Озерним М.Г. за вх. № 33659 на виконання ухвали суду в частині витребування доказів від 17 вересня 2025 року подано належним чином засвідчену копію спадкової справи №06/2025 до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у зазначеній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду цивільної справи по суті:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Іванова І.А. (діє на підставі ордерів на надання правничої допомоги серії ВА № 1125422 та серії ВА № 1125423 від 06.09.2025 року) подала в судове засідання заяву, зареєстровану судом 29.01.2026 року за вх. № 3170 про проведення судового розгляду справи у її, як представника позивачів та позивачів відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Представник відповідача Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином, при цьому в підготовче судове засідання подав заяву, сформовану в системі «Електронний суд» 27.10.2025 року, зареєстровану судом 27.10.2025 року за вх. №33085, за якою просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулися позивачі, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд, в свою чергу, повинен встановити чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст.13 ЦПК України).
З огляду на зазначене та з наявних по справі письмових доказів, судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2022 року, яке набрало законної сили 24.03.2022 року (справа № 405/6914/21) задоволено позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кропивницької міської ради, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про переведення прав забудовника в порядку спадкування. 
Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , всі права та обов`язки забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна – 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , всі права та обов`язки забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна – 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , всі права та обов`язки забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна – 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, в зазначеній справі судом встановлені наступні фактичні обставини справи, і, зокрема, те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 21 червня 1980 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 червня 1980 року зроблено відповідний актовий запис за № 06, крім того, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».
Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис за №460 та серії НОМЕР_5 , актовий запис за №1001 відповідно.
Крім того, з інформації Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18.01.2022 року вих. №78-2210-12, адресованої адвокату Романюк О.В. на адвокатський запит щодо отримання копії актового запису стосовно шлюбу гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованого 03.09.2005 року Кіровським відділом РАГС міста Кіровограда вбачається, що інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право на доступ до своїх персональних даних, тому Фортечний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомлено, що в архіві відділу зберігається актовий запис про шлюб №669 від 03.09.2005 року на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9 , складений Кіровським відділом ДРАЦС РС Кіровоградського міського управління юстиції. Шлюб розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2019 року, справа №405/4025/19. 
На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 26.05.1982 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-603, посвідченого 01.09.1982 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів №974 від 01 жовтня 1981 року виділено в безстрокове користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку площею 400 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з дозволом №19 на проведення будівельних робіт від 24 січня 1983 року, з терміном дії до жовтня 1984 року, ОСОБА_4 отримав дозвіл на проведення будівельних робіт з будівництва індивідуального жилого будинку з надвірними спорудами на земельній ділянці АДРЕСА_1 на підставі Генплану, затвердженого Головним архітектором міста Кіровограда у 1981 року, і договору на право забудови, укладеного на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради депутатів трудящих від 01 жовтня 1981 №974. Термін закінчення робіт жовтень 1984 року.
Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 26.06.2019 року №53476 будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 01.09.1982 року №2-603 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора). Акт введення в експлуатацію відсутній. Державна реєстрація права власності не проводилась. Площа земельної ділянки 400 кв.м. Будівлі і споруди: літ. А – житловий будинок, загальною площею 67,00 кв.м. Згідно архівних відомостей, наявних в ОКП «Кіровоградське ООБТІ», адреса: АДРЕСА_1 , відповідає адресі: АДРЕСА_1 . 
В довідці також зазначено, що дата останньої технічної інвентаризації 08.04.1983 року.
Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 28 серпня 2021 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» замовник ОСОБА_3 вбачається, що на земельній ділянці розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. Аа, ганок літ. а1, погріб літ. Б, водопровідний колодязь літ. 1, огорожа літ. № №1, ворота з хвірткою літ. №2. Загальна площа житлового будинку літ. Аа складає 62,9 кв.м., житлова – 41,5 кв.м.
З довідки квартального комітету №1 Подільського району м. Кропивницького від 31 липня 2021 року за №145 вбачається, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживають: ОСОБА_3 , 1961 року народження – мати; ОСОБА_2 , 1986 року народження – брат; ОСОБА_10 , 2006 року народження – донька. В період з вересня 2001 року були проведені роботи по газифікації та ремонтні роботи будинку. 
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , актовий запис за №240, та після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з зазначеного вище об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги: дружина ОСОБА_3 , донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.
З огляду на зазначене, встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 був побудований в період зареєстрованого шлюбу спадкодавця ОСОБА_4 зі спадкоємцем ОСОБА_3 , тому, в силу зазначених вище правових норм, є об`єктом спільної сумісної власності, а тому їх ( ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ) частки є рівними, тобто кожен з них мав право на 1/2 частину в житловому будинку та, відповідно кожен із спадкоємців у порядку спадкування за законом набув всі права забудовника на зазначене нерухоме майно, яке складається з частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, тобто за кожним по 1/6 частині. 
Згідно з п. 9 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Так, згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч. 7 ст. 82 ЦПК України).
Преюдиційність безпосередньо пов`язана з презумпцією істинності судового рішення, конституційною нормою про обов`язковість судового рішення, а також такими складовими верховенства права як принцип правової визначеності, легітимних очікувань, процесуальної економії, а також заборони зловживати процесуальними правами.
Преюдиційність визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Тобто, суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, у п. 60, п. 63 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» констатовано: «[…] право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу не піддавання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець закінчене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності».
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить скорочений витяг з актового запису про смерть серії АН 0125734, складений відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Слупську Приморське Воєводство Респубілка Польща, ІНФОРМАЦІЯ_10 , який (витяг) відповідає змісту свідоцтва про смерть під номером -/- 2263011/00/AZ/2024/260032-/- (переклад з польської мови засвідчений ОСОБА_11 , присяжним перекладачем української мови, яка внесена до списку присяжних перекладачів Міністерства юстиції Польщі за номером ТР/102/23).
Як вбачається з копії спадкової справи № 06/2025 щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , заведеною 31 січня 2025 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Озерним М.Г. наданої на виконання ухвали суду від 17 вересня 2025 року, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулися спадкоємці першої черги за законом: донька спадкодавця ОСОБА_1 (заява від 31 січня 2025 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 9) та син спадкодавця ОСОБА_2 (заява від 31 січня 2025 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 10). 
Відомостей щодо інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять.
При цьому, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 167/02-31 від 05 серпня 2025 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Озерним М.Г. відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на 2/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , після смерті їх матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з неналежним чином оформлених правовстановлюючими документами на спадкове майно.
Зазначена постанова мотивована тим, що надане рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21.02.2022 року, підтверджуюче визнання за ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , всіх прав та обов`язків забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкту нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, а саме: 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , разом з тим, державна реєстрація права власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. При цьому, представник спадкоємців не надав нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини другої статті 1220 та частини першої статті 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.
В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.
Частиною першою статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Частинами першою, другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з нормою частини п`ятої статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.
Частиною першою статті 68 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.
Згідно підпунктів 1.12, 1.13, 1.14 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.
Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Відповідно до пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.
Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку з його смертю.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.
Отже, можливо зробити висновок, що якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.
Згідно з пунктом 8постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
Забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.
Таким чином, для спадкування прав забудовника спадкодавець за життя повинен набути у встановленому законодавством порядку право на забудову земельної ділянки.
Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, при цьому відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації, при цьому, суд враховує, що зареєстроване у встановленому законом порядку право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 у спадкодавця ОСОБА_3 на момент її смерті було відсутнє, в зв`язку з чим вирішення питання належності будинку можливе лише після прийняття його до експлуатації, при цьому, наявне у спадкодавця ОСОБА_3 право як забудовника, яке за своїм змістом є майновим правом, після її смерті підлягає спадкуванню відповідно до ст.1218 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За викладених вище обставин, суд вважає можливим визнання за позивачами в порядку спадкування за законом вказаного вище майнового права, раніше наявного у спадкодавця ОСОБА_3 , а саме: передачею позивачам в порядку спадкування за законом всі права забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкту нерухомого майна в експлуатацію, реєстрації права власності на нерухоме майно, яке складається з 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тобто за кожним по 1/3 частині вказаного житлового будинку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачами.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.177, ч.1 ст.178, ч.1 ст.182, ст.190, ч.2 ст.331, ст.ст.1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 41) про визнання прав забудовника в порядку спадкування, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , всі права та обов`язки забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна – 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , всі права та обов`язки забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна – 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова