ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/1070/25	
Суддя І інстанції – Кравчук О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яка виражається у формі невчинення ним дій (невиконанні у встановлених законом порядку та строк обов`язку) щодо розгляду поданої Публічним акціонерним товариством "Науково-виробниче підприємство "Радій" заяви-розрахунку № 14312430-2024-74 від 09.12.2024 та фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти та розглянути у встановленому порядку заяву-розрахунок Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Радій" щодо нарахування виплати ОСОБА_1 у зв`язку з його переведення на легшу, нижчеоплачувану роботу та здійснити фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у прийнятті заяви-розрахунку Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Радій" для нарахування виплати ОСОБА_1 у зв`язку з його переведенням на легшу, нижчеоплачувану роботу.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти та розглянути заяву-розрахунок Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Радій" № 14312430-2024-74 від 09.12.2024 щодо виплат ОСОБА_1 різниці у заробітку у зв`язку з його переведенням на легшу, нижчеоплачувану роботу, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати повністю та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Зазначає, що оскільки позивачу встановлено стійку втрату працездатності, норми статті 33 Закону №1105 не застосовуються, оскільки Головне управління здійснює щомісячну страхову виплату, що компенсує втрачену заробітну плату (або відповідну її частину).
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.09.2003 року позивач, працюючи слюсарем-ремонтником на Кіровоградському учбово-виробничому підприємстві УТОГ, отримав виробничу травму у вигляді осколкового підвертельного перелому лівого стегна зі зміщенням, що підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві (форма Н-1) від 18.09.2003 б/н, у зв`язку з чим йому було встановлено 30% втрати працездатності згідно акту огляду МСЕК від 24.11.2004 № 768/9. 
Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 29.01.2014 №10 ААА 263241 позивачу встановлено 25% втрати працездатності безстроково, у зв`язку з чим встановлена та виплачується щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати працездатності.
Із 20.02.2012 року ОСОБА_1 працює в ПАТ "Науково-виробниче підприємство "Радій", що підтверджується витягом з наказу від 20.02.2012 №5 та довідкою від 14.02.2025 №60/76.
У зв`язку із погіршенням стану здоров`я позивача, що підтверджується довідками №14 від 26.10.2023, №41 від 07.11.2023 та №63 від 22.10.2024, виданими Комунальним некомерційним підприємством "Поліклінічне об`єднання Кропивницької міської ради" Поліклінічне відділення №5 на виконання вимог статті 170 Кодексу законів про працю України, позивач звернувся до роботодавця із заявою від 28.03.2024 про переведення його на іншу, легшу роботу. 
01.04.2024 згідно наказу ПАТ "НВП "Радій" від 29.03.2024 №4а позивача переведено з посади слюсаря-ремонтника шостого розряду ЗВРГ на легшу, нижчеоплачувану роботу у відділ культури та естетичного розвитку на посаду охоронника.
У зв`язку з цим ПАТ "НВП "Радій" звернулось до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою-розрахунком від 09.12.2024 №14312430-2024-74 для фінансування витрат, пов`язаних із переведенням позивача на легшу, нижчеоплачувану роботу (тобто доплати до попереднього середнього заробітку, який ОСОБА_1 мав до переведення).
Проте, відповідач відмовив у прийнятті та задоволенні заяви-розрахунку від 09.12.2024 №14312430-2024-74.
19.12.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області із заявою, у якій просив надати роз`яснення щодо неприйняття заяви-розрахунку №14312430-2024-74. 
Листом №1100-0312-8/77873 від 20.12.2024 відповідач повідомив про те, що Головне управління не має підстав для прийняття заяви-розрахунку ПАТ "НВП "Радій" №14312430-2024-74 від 09.12.2024 для фінансування витрат, у разі переведення позивача на легшу, нижчеоплачувану роботу. Відповідь мотивована тим, що за умови встановлення у потерпілого втрати працездатності, норми статті 33 Закону № 1105 не застосовуються, оскільки Головне управління здійснює щомісячну страхову виплату, що компенсує втрачену заробітну плати ( частину), відповідно до статті 30 Закону № 7705".
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 170 Кодексу законів про працю України працівників, які потребують за надання легшої роботи, роботодавець повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.
При переведенні за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу за працівниками зберігається попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення, а у випадках, передбачених законодавством України, попередній середній заробіток зберігається на весь час виконання нижчеоплачуваної роботи або надається матеріальне забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
Згідно статті 253 Кодексу законів про працю України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (крім домашніх працівників, які не беруть добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування).
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-ХІV (далі - Закон №1105).
Згідно статті 3 Закону №1105 соціальне страхування здійснюється за принципами, зокрема: державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; обов`язковості фінансування витрат, пов`язаних із наданням страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; відповідальності роботодавців та страховика за реалізацію права застрахованої особи на страхові виплати та соціальні послуги згідно з цим Законом.
Згідно частини 1 статті 29 Закону №1105 страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту).
Згідно частини 1 статті 30 Закону №1105 страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Згідно частини 7 статті 30 Закону №1105 страхові виплати складаються із:
1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сімї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;
5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Крім того, за потерпілим, тимчасово переведеним на легшу, нижчеоплачувану роботу, зберігається його середньомісячна заробітна плата на строк, визначений ЛКК, або до встановлення стійкого обмеження життєдіяльності (частини 1 статті 33 Закону №1105).
Необхідність переведення потерпілого на іншу роботу, її характер та тривалість переведення встановлюються ЛКК або МСЕК, або експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи (частини 2 статті 33 Закону №1105).
Якщо у встановлений ЛКК або МСЕК, або експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи строк роботодавець не забезпечує потерпілого відповідною роботою, уповноважений орган управління здійснює потерпілому страхову виплату в розмірі його середньомісячної заробітної плати (частина 4 статті 33 Закону №1105).
В свою чергу, умови здійснення страхової виплати при тимчасовому переведенні потерпілого на легшу, нижчеоплачувану роботу визначені окремим розділом VII Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.01.2024 року №4-1 (далі - Порядок №4-1).
Відповідно до п.1 розд.VII Порядку №4-1 необхідність переведення потерпілого на іншу роботу, її характер та тривалість переведення встановлюються лікарсько-консультативною комісією (далі - ЛКК) або МСЕК.
За потерпілим, тимчасово переведеним на легшу, нижчеоплачувану роботу, зберігається його середньомісячна заробітна плата на строк, визначений ЛКК, або до встановлення стійкого обмеження життєдіяльності (п. 3 розд.VII Порядку №4-1).
Якщо потерпілого за станом здоров`я відповідно до висновку ЛКК або МСЕК переведено на легшу, нижчеоплачувану роботу, згідно зі статтею 170 Кодексу законів про працю України, страхувальник зберігає за ним попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення за рахунок власних коштів (п.4 розд.VII Порядку №4-1).
Починаючи з п`ятнадцятого дня переведення потерпілого на легшу роботу, зазначені виплати (доплата до середнього заробітку, який він мав до ушкодження здоров`я) проводяться страхувальником за рахунок коштів соціального страхування на строк, установлений ЛКК або МСЕК (п.5 розд.VII Порядку №4-1).
Якщо у встановлений ЛКК або МСЕК строк страхувальник не забезпечує потерпілого відповідною роботою, страхові виплати потерпілому здійснюються в розмірі його середньомісячної заробітної плати на строк, установлений ЛКК або МСЕК. Зазначена виплата проводиться страхувальником за рахунок коштів соціального страхування (п.6 розд.VII Порядку №4-1).
З викладеного вбачається право потерпілого на збереження його середньомісячної заробітної плати при тимчасовому переведенні його на легшу, нижчеоплачувану роботу на строк, визначений ЛКК, або до встановлення стійкого обмеження життєдіяльності.
При цьому, що страхова виплата при тимчасовому переведенні потерпілого на легшу, нижчеоплачувану роботу є іншим, окремим видом страхових виплат ніж щомісячна страхова виплата втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, яка передбачена пунктом 1 частини 7 статті 30 Закону № 1105.
В свою чергу, як було встановлено судом першої інстанції, позивач працюючи слюсарем-ремонтником на Кіровоградському учбово-виробничому підприємстві УТОГ, отримав виробничу травму у вигляді осколкового підвертельного перелому лівого стегна зі зміщенням, згідно Акту про нещасний випадок на виробництві (форма Н-1) від 18.09.2003 б/н, у зв`язку з чим було встановлено 30% втрати працездатності згідно акту огляду МСЕК від 24.11.2004 № 768/9 та призначено щомісячну страхову виплату втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, яка передбачена пунктом 1 частини 7 статті 30 Закону № 1105 та згідно розділу V Порядку №4-1.
01.04.2024 згідно наказу ПАТ "НВП "Радій" від 29.03.2024 №4а позивача переведено з посади слюсаря-ремонтника шостого розряду ЗВРГ на легшу, нижчеоплачувану роботу у відділ культури та естетичного розвитку на посаду охоронника, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, що підтверджується довідками №14 від 26.10.2023, №41 від 07.11.2023 та №63 від 22.10.2024, виданими Комунальним некомерційним підприємством "Поліклінічне об`єднання Кропивницької міської ради" Поліклінічне відділення №5.
Відповідно, зважаючи на погіршення стану здоров`я потерпілого ОСОБА_1 та переведення його на легшу, нижчеоплачувану роботу, у страхувальника починаючи з п`ятнадцятого дня переведення потерпілого на легшу роботу виник обов`язок на здійснення доплати до середнього заробітку, який він мав до ушкодження здоров`я за рахунок коштів соціального страхування на строк, установлений ЛКК або МСЕК.
При цьому, на переконання колегії суддів, в даному випадку, можливість такої виплати жодним чином не пов`язується з фактом вже призначених потерпілому страхових виплат. 
В свою чергу, Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 №28-3 установлено, що Порядок фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року №12 (далі - Порядок №12), діє до прийняття правлінням Пенсійного фонду України нового механізму фінансування страхувальників для надання страхових виплат відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і застосовується з урахуванням, зокрема, наступного: фінансування для здійснення страхових виплат, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", здійснюється централізовано Пенсійним фондом України на підставі заяв-розрахунків, що містять інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами;
Згідно п.4 Порядку №12 фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам та окремих виплат потерпілим на виробництві здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за їх видами. Форма заяви-розрахунку наведена у додатку 1 до цього Порядку.
Страхувальник подає заяву-розрахунок до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення за своїм місцезнаходженням чи місцем проживання. Заява-розрахунок надається страхувальником в паперовому вигляді особисто до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення, або надсилається в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (п.5, п.6 Порядку №12).
Згідно п.8 Порядку №12 робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку.
У разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення.
Перевірка заяви-розрахунку, надання рекомендацій за її результатами, фінансування заяви-розрахунку або надання обгрунтованої відмови у її прийнятті здійснюється робочими органами Фонду або їх відділеннями протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.
Разом з тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не проводилась перевірка відомостей, вказаних у поданій довідці-розрахунку (у тому числі й арифметична).
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправними дій та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти та розглянути заяву-розрахунок Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Радій" № 14312430-2024-74 від 09.12.2024 щодо виплат ОСОБА_1 різниці у заробітку у зв`язку з його переведенням на легшу, нижчеоплачувану роботу, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.В. Сафронова