справа № 631/272/26
провадження № 3/631/180/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 березня 2026 року    селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Тетяна Михайлівна, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Стара Водолага Нововодолазького району Харківської області, громадянки України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області 04 липня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , працюючої фізичною особою – підприємцем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшли адміністративні матеріали, складені відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення проступків, передбачених частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 березня 2026 року на підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 202099, складеного 28 лютого 2026 року поліцейським офіцером громади СВГ відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Литовкою Сергієм Анатолійовичем, убачається, що 28 лютого 2026 року близько 13 години 30 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи фізичною особою – підприємцем, перебуваючи у себе в магазині, здійснила провадження господарської діяльності, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме здійснила продаж алкоголю – пива.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення як провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200784, складеного 28 лютого 2026 року поліцейським офіцером громади СВГ відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Скороходом Олександром Сергійовичем, убачається, що 28 лютого 2026 року близько 13 годині 30 хвилин в АДРЕСА_1 , в приміщенні магазину громадянка ОСОБА_1 , діючи умисно, з метою отримання прибутку, здійснила продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку та не маючи відповідної ліцензії на зайняття даним видом господарської діяльності.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення як провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала в повному обсязі, підтвердила, що вона є фізичною особою-підприємців та з її боку мали місце торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без отримання відповідних ліцензій. У скоєному щиро розкаялась, просила суворо її не карати.
Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до приписів частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) – це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).
При цьому, положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам, визначеним у статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу.
Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення і мають значення для правильного вирішення справи. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення.
У відповідності до приписів статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із найважливіших джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА № 202099 від 28 лютого 2026 року та протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200784 від 28 лютого 2026 року, складених за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено фактичні обставини правопорушень, скоєних ОСОБА_1 28 лютого 2026 року, а саме здійснення провадження господарської діяльності, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Тобто, здійснення господарської діяльності без одержання ліценції на провадження певних видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
Диспозиція частини 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення  передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 164  Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.
Стаття 7 Закону України від 02 березня 2015 року № 222-VІІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності» містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії. Так, пункт 7 частини 1 вищенаведеної норми права встановлює, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального, вирощування тютюну, ферментація тютюнової сировини, що ліцензуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
За змістом статті 1 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля – діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування.
Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції – алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (частина 7 статті 16 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»)
Роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах (частина 1 статті 23 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»).
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути, як фізичні так і юридичні особи, в тому числі й фізичні-особи підприємці, зокрема, в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії, може бути лише суб`єкт господарювання.
Із наявних в матеріалах справи доказів установлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою – підприємцем, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, (дата проведення державної реєстрації – 15 січня 2007 року, номер запису про державну реєстрацію № 2 467 000 0000 001205), бланк серії В02 № 020834, а відтак повинна здійснювати свою господарську діяльність відповідно до закону, в тому числі з урахуванням вимог Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Як убачається з копії Свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 2795179, ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року знаходиться на спрощеній системі оподаткування, ставка єдиного податку 20 % та має право здійснювати наступний вид господарської діяльності згідно КВЕД-47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями, місце провадження господарської діяльності: Харківська область, Нововодолазький (нині – Харківський) район, село Павлівка, вулиця Жовтнева (нині – Центральна), будинок № 65.
Так, окрім визнання своєї вини, факт вчинення  ОСОБА_1  адміністративних правопорушень, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 202099, складеному 28 лютого 2026 року поліцейським офіцером громади СВГ відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Литовкою Сергієм Анатолійовичем, у якому зафіксовано, що 28 лютого 2026 року близько 13 години 30 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи фізичною особою – підприємцем, перебуваючи у себе в магазині, здійснила провадження господарської діяльності, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме здійснила продаж алкоголю – пива. Даний протокол складений у присутності ОСОБА_1 та містить її короткий особистий підпис з вказівкою «з протоколом згодна»;
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200784, складеному 28 лютого 2026 року поліцейським офіцером громади СВГ відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Скороходом Олександром Сергійовичем, у якому зафіксовано, що 28 лютого 2026 року близько 13 годині 30 хвилин в АДРЕСА_1 , в приміщенні магазину громадянка ОСОБА_1 , діючи умисно, з метою отримання прибутку, здійснила продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку та не маючи відповідної ліцензії на зайняття даним видом господарської діяльності. Вказаний протокол складений у присутності ОСОБА_1 та містить її короткий особистий підпис з вказівкою «здійснила продаж цигарок не маючи ліцензії»;
копією рапорту старшого інспектора – чергового чергової частини відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції Ігоря Полтавського про те, що 28 лютого 2026 року о 13 годині 47 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28 лютого 2026 року о 13 годині 47 хвилин за адресою: Харківська область, Харківський район, село Павлівка, вулиця Центральна, в магазині без назви продають цигарки та пиво без акцизних марок. Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний рапорт зареєстрований в Інформаційно – телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28 лютого 2026 року за № 961;
копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28 лютого 2026 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просить провести перевірку за фактом продажу цигарок без марок акцизного збору, які вона 28 лютого 2026 року близько 14 години 30 хвилин придбала в магазині в селі Павлівка, вулиця Центральна. Також з цигарками «Мальборо» вона придбала пластикову пляшку пива «Новобоварське» світле, об`ємом 1,5 літрів;
копією письмових пояснень  ОСОБА_2 від 28 лютого 2026 року, яка вказала, що 28 лютого 2026 року вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 приїхали в село Павліка до своїх знайомих. Близько 14 години 30 хвилин зайшли в магазин, що розташований в селі Павлівка по вулиці Центральній. У магазині у продавець запитали чи є у продажу цигарки та пиво. Продавець запропонувала їй товар та вона вибрала цигарки «Мальборо» (червоні), а також пиво «Новобоварське» світле. За пачку цигарок та пиво вона заплатила 150 гривень 00 копійок. Оскільки цигарки були без марок акцизного податку, вона вирішила зателефонувати до поліції; 
копією письмових пояснень  ОСОБА_3 від 28 лютого 2026 року, який повідомив, що 28 лютого 2026 року він разом зі своєю співмешканою, ОСОБА_2 , приїхали в село Павлівку у гості до своїх знайомих. Повертаючись додому по вулиці Центральній вирішили зайти до магазину, де придбали пиво «Баварське» та пачку цигарок «Мальборо» червоні. За все заплатили 155 гривень 00 копійок, при цьому цигарки були без марок акцизного податку. Оскільки, на його думку, це є незаконно та не має так бути, його співмешканка повідомила про даний факт працівників поліції; 
копією письмових пояснень  ОСОБА_4 від 28 лютого 2026 року, який пояснив, що 28 лютого 2026 року близько 13 години 30 хвилин перебуваючи в селі Павлівка, проходячи по вулиці Центральна, вирішив зайти до магазину, при цьому побачив як з магазину вийшло двоє людей: чоловік та жінка. В руках чоловік тримав пиво, ємкістю близько 2 літрів. Підійшовши до магазину, останній побачив, що продавець зачинила магазин та пішла. Він вирішив, що магазин зачинився на перерву, тому прийняв рішення зачекати відкриття. Через деякий час до магазину приїхали працівники поліції;
копією письмових пояснень  ОСОБА_1 від 28 лютого 2026 року, з яких вбачається, що остання є фізичною особою-підприємцем та здійснює свою торговельну діяльність за адресою: АДРЕСА_2 . Здійснює роздрібну торгівля продуктами харчування, на що є відповідні документи. На початку лютого місяця вона придбала два паки пива «Баварське», ємкістю 1,5 і 2 літри, а також два блока цигарок «Мальборо», на яких відсутні марки акцизного податку. З початку лютого частину зазначеного товару було продано. Також 28 лютого 2026 року вона здійснила продаж пляшки пива та пачки цигарок. Остання зазначила, що на торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями вона відповідної ліцензії не має. Розуміє, що здійснювати роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без відповідної ліцензії не можна, шкодує про вчинене. Решту товару добровільно передала працівникам поліції; 
копією заяви ОСОБА_1 від 28 лютого 2026 року, у якій остання власноруч зазначила, що добровільно видає працівникам поліції залишки від реалізації: пиво «Баварське» у кількості 8 пляшок та 6 пачок цигарок «Мальборо», які залишились в магазині;
копією заяви ОСОБА_2 від 28 лютого 2026 року, у якій остання власноруч зазначила, що добровільно видає пачку цигарок «Мальборо» червоного кольору без марки акцизного збору та пляшку пива «Новобоварське світле класичне № 13» (неповну) у тарі з темного пластику об`ємом 2 літри, які придбала в магазині в селі Павліка, по вулиці Центральна;
копією квитанції № 158 про отримання на зберігання речей вилучених (отриманих) сектором превенції під час опрацювання матеріалів ЄО № 961 від 28 лютого 2026 року, з якої встановлено,  поліцейським СВГ відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Скороходом О. С. в рамках матеріалу ЄО № 961 від 28 лютого 2026 року, було вилучено шість пляшок об`ємом 1,5 літра пива «Баварське № 13», дві пляшки об`ємом 2 літра пива «Баварське № 13», шість пачок цигарок «Marlboro», червоні, без марок акцизного податку, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, селище Нова Водолага, вулиця Воскресінська, будинок № 1;
копією квитанції № 159 про отримання на зберігання речей вилучених (отриманих) сектором превенції під час опрацювання матеріалів ЄО № 961 від 28 лютого 2026 року, з якої встановлено,  поліцейський офіцер громади СВГ відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Скороходом О. С. в рамках матеріалу ЄО № 961 від 28 лютого 2026 року, було вилучено пляшку з темного пластику, об`ємом 2 літри пива «Баварське №13», пачку цигарок «Marlboro», червоні, без марки акцизного податку, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, селище Нова Водолага, вулиця Воскресінська, будинок № 1.
Також, у судовому засіданні були досліджені та відтворені відеозаписи, що долучені до матеріалів справи, а саме записи, на яких відображено перебіг подій, що мали місце 28 лютого 2026 року. Так, з даних файлів вбачається, що працівники поліції під`їжджають до магазину, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, село Павлівка, вулиця Центральна, будинок № 65. Магазин зачинено, біля магазину перебуває жінка, яка представилась, як ОСОБА_2 . Остання повідомила, що телефонувала на службу «102» з причин того, що їй у даному магазині продали пиво, об`ємом 1,5 літр, та пачку цигарок без акцизного податку. Далі на вищевказаних файлах зафіксовано, як працівники поліції перебувають у приміщенні магазину та після встановлення особи продавця – ОСОБА_1 , повідомляють їй про те, що 28 лютого 2026 року до служби «102» надійшло повідомлення, що в магазині за адресою: Харківська область, Харківський район, село Павлівка, вулиця Центральна продають пиво та цигарки без акцизних марок. На запитання працівників поліції, чи має ОСОБА_1 ліцензії на продаж тютюнових виробів та алкогольних напоїв, остання відповіла що не має, зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, безалкогольними напоями. Також ОСОБА_1 підтвердила, що вона продала пляшку пива та пачку цигарок невідомій особі.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суддя не вбачає, та в суді вони спростовані не були.
При цьому, суд враховує, що з клопотанням про допит свідків під час розгляду справи в суді  ОСОБА_1 не зверталась.
Окрім зазначеного, факт торгівлі фізичною особою – підприємцем  ОСОБА_1 тютюновими виробами та алкогольними напоями без отримання відповідних ліцензії підтвердила й сама правопорушниця.
В даному випадку суд бере до уваги, що в цілому протоколи про адміністративне правопорушення складені з дотриманням вимог статтей 254 – 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що протоколи про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженими державою особами. Однак, ОСОБА_1 не скористалась своєю процесуальною можливістю та не звернулась із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі, або до суду.
Відтак, у судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними доказами факт порушення фізичною особою – підприємцем  ОСОБА_1  приписів Закону України від 18 червня 2024 року № № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та Закону України від 02 березня 2015 року № 222-VІІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності», що виразились у тому, що вона здійснювала господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без отримання відповідних ліцензій. Вказані дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність.
Таким чином, виходячи із правової аксіоми судочинства: «Atrium naben se intromi indicia praese» - «Суд має справу з тими доказами, які перед ним», оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, ураховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та беручи до уваги, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а не на суд, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
Згідно з частиною 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер його вчинення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 частини 1 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є щире розкаяння винної.
Обставин, що обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 , відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею не встановлено.
Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 суддя зазначає наступне.
Адміністративна відповідальність має подвійну мету – захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.
Перша – репресивно-каральна («штрафна») – полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави правопорушнику, а по-друге, - засобом, який попереджає нові правопорушення.
Друга функція – запобіжно-виховна – тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.
Тобто, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що і матиме місце в цій ситуації
Статтею 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відтак, враховуючи, що торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями без отримання ліцензії заборонена законом, такий вид діяльності може завдати значної шкоди економічним та соціальним інтересам держави або окремим споживачам, керуючись принципом верховенства права, з урахуванням вимог статей 33, 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєних адміністративних правопорушень, особу правопорушника та ступень її вини, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжує, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції частини 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, з урахуванням вимог статтей 34, 35 та 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з конфіскацією предметів торгівлі, але без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.
Саме ця міра покарання, на думку суду, буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення нею нових адміністративних правопорушень.
В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.
Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється. 
Статтею 7 Закону України №  4695-IX від 03 грудня 2025 року «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3328 гривень 00 копійок.
В зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 665 гривень 60 копійок, – зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9 – 11, 23, 24, 33 – 36, частиною 2 статті 38, статтею 40-1, частиною 1 статті 164, статтями 245, 246, 249 – 252, частиною 1 статті 255, статтею 266, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 – 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який стягнути на користь держави (номер рахунку (IBAN): UA 168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) – електронне адміністрування податку) з конфіскацією предметів торгівлі, а саме: шість пляшок об`ємом 1,5 літра пива «Баварське № 13», дві пляшки об`ємом 2 літра пива «Баварське № 13», шість пачок цигарок «Marlboro», червоні, без марок акцизного податку.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП електронне адміністрування податку), номер рахунку (IBAN) UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі не сплати штрафу у строк встановлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі, що буде складатиме 34000 гривень 00 копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя         Т. М. Трояновська