ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/28020/23 Головуючий у 1 інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Кузьмишиної О.М.
Ключковича В.Ю.
За участю секретаря Данилюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрнафта» та Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта») звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - ЦМУ ДПС по роботі з ВПП), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.07.2023 №01479040101.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26 липня 2023 року №01479040101 в частині нарахування суми штрафних санкцій в загальному розмірі 97 206,99 грн. за реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, наведених у додатку 1 до акту перевірки за порядковими номерами 10-35, 37-40, 42, 1185, 1187-1726, 1728-1879 та 1881-1912. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду, позивач - Акціонерне товариство «Укрнафта» звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що до позовної заяви були додані роздруківки скріншотів файлів спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос» (протоколи руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій (оцифровані ПН та властивості документа)) та оригінали відповідних електронних файлів, які підтверджують направлення позивачем ПН/ РК на реєстрацію до настання граничних строків, передбачених абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України. При цьому, зазначає, що відомості з програмного забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді «M.E.Doc» є належними та допустимим доказами, з яких можливо ідентифікувати номер, зміст операцій, точну дату та час відправлення спірних податкових накладних. Отже, апелянт стверджує, що АТ «Укрнафта» вчасно виконало свої зобов`язання, визначені податковим законодавством. Крім того, апелянт вказує, що , при визначенні штрафних санкцій, податковий орган безпідставно застосовує положення п.89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України «протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем)», та визначає кінцевим терміном в даному випадку 04.05.2023 (18 календарних днів від дати складання РК 21.01.2023), а не 18.02.2023, як це передбачено законодавством. Також, апелянт наголошує, що сума ПДВ у податкових накладних/розрахунках коригування (рядки 1913-1967, 1976-1982, 1986-1996, 1998-2000, 2003, 2028-2034 Розрахунку штрафу) на момент здійснення реєстрації дорівнює нулю. АТ «Укрнафта» визнало, що з простроченням було подано три податкові накладні №9931090 від 31.01.2023 на загальну суму 1 107 878 874,56 грн (рядок 1965), №9928112 від 28.02.2023 на загальну суму 2 224 463,76 грн (рядок 1998), №9928111 від 28.02.2023 на загальну суму 52 110 622,20 грн (рядок 1999). Апелянт звертає увагу на те, що, враховуючи п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, сума штрафу обчислюється у розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень. Водночас, на переконання апелянта, всупереч зазначеному, по вищевказаним позиціям відповідачем нараховано штраф у розмірі 7 247 805,72 грн., 7 276,28 грн., 2 605 531,11 грн відповідно, порушивши п. 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.
Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт вказує, що датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Апелянт зазначає, що згідно квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (копії наявні в матеріалах справи, додані до відзиву) в Єдиному реєстрі податкових накладних, спірні податкові накладні було зареєстровано ДПС України з порушенням ПАТ «Укрнафта» граничних строків їх реєстрації. Крім того, зазначає, що ПАТ «Укрнафта» не надано також доказів щодо неможливості реєстрації позивачем податкових накладних протягом граничних строків після дати їх складення або роботи з обмеженням електронних сервісів Державної податкової служби України (в т. ч. ЄРПН) по зазначених датах.
04 листопада 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Акціонерного товариства «Укрнафта» надійшов відзив на апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Також, 04 листопада 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрнафта».
16 березня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Акціонерного товариства «Укрнафта» надійшли додаткові пояснення.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ПАТ "Укрнафта".
Перевіркою встановлено порушення п. 201.10 ст. 201, п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно зареєстровано податкові накладні, що наведені в додатку 1 до податкового повідомлення-рішення.
Згідно висновків Акту перевірки, ПАТ «Укрнафта» складено та несвоєчасно зареєстровано 2042 податкові накладні/розрахунки коригування.
ПАТ «Укрнафта», не погоджуючись з викладеними у акті перевірки висновками, подано заперечення від 28.06.2023 №01/01/07-418 на Акт перевірки.
ЦМУ ДПС по роботі з ВПП надано лист-відповідь від 19.07.2023 №234/Ж7/31-00-04-01-01-28 за результатами розгляду вищевказаного заперечення, яким висновки Акту перевірки залишено без змін, а заперечення товариства без задоволення.
За результатами розгляду Акта перевірки, ПАТ «Укрнафта» від 12.06.2023 №1213/ Ж5/31-00-04-01-01-26/00135390, з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечення від 19.07.2023 №234/Ж7/31-00-04-01-01-28, відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1, п.90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, Центральним МУ ДПС винесено податкове повідомлення-рішення від 26.07.2023 №01479040101 про застосування штрафних санкцій у розмірі 37 462 278,31 грн.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п. 120-1.1 ПК ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Отже, з вищевказаного вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у строк встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
03 березня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» № 2118-IX, який набрав чинності 07 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).
Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Зокрема, підпунктами 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Законом № 2142-IX від 24 березня 2022 року внесено зміни у підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».
В подальшому, Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).
У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX, підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:
«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».
Таким чином, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.
Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому, вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Законом № 2260-IX було внесено зміни й до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Відповідно до нової редакції цієї норми, для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.
З 27 травня 2022 року пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений підпунктом 69.1-1.
Згідно з новими положеннями цього підпункту, платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-IX (набрав чинності 03 січня 2023 року) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:
реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року;
реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 20 липня 2022 року.
Отже, якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15 липня 2022 року, у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
В період дії воєнного стану правовідносини щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН регулюються нормами ПК України з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» цього кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ПАТ «Укрнафта», за результатом проведення якої, податковий орган дійшов висновку, що ПАТ «Укрнафта» складено та несвоєчасно зареєстровано 2042 податкові накладні/розрахунки коригування.
Це слугувало підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26.07.2023 №01479040101 про застосування штрафних санкцій у розмірі 37 462 278,31 грн.
Колегія суддів зазначає, що нарахування ЦМУ ДПС по роботі з ВПП штрафних санкцій здійснені щодо прострочення реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних (РК) та податкових накладних (ПН), які подавались позивачем у період з 07.02.2022 по 10.05.2023 за різних обставин. Штрафні санкції зазначені у додатку до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення - Розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації ПН/РК (далі - Розрахунок штрафу).
Як зазначає позивач, нарахування штрафних санкцій (номера рядків 754-798, 949, 950, 951, 953, 957, 959, 961-976, 978-990, 992-998, 1000-1086, 1088-1090, 1092-1094, 1096-1099,1102-1108, 1111-1120, 1122, 1124-1134, 1136-1138, 1181; 10-35, 3740, 42, 1185, 1187-1726, 1728-1879, 1881-1912), пов`язані із збоями у роботі Єдиного реєстру податкових накладних, неотриманням квитанцій про надсилання ПН/РК чи отримання їх із запізненням.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного документа (квитанції), який би підтверджував своєчасну реєстрацію вищевказаних податкових накладних/розрахунків коригування, як це передбачено в абз. 9 п. 201.10 ст. 201 ПК України, та не долучено жодного доказу, який би свідчив про своєчасну їх відправку на реєстрацію, а також подання заяв контролюючому органу щодо неможливості виконання обов`язку своєчасної такої реєстрації.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим, з огляду на наступне.
Матеріали справи свідчать, що до позовної заяви були додані і в матеріалах судової справи наявні роздруківки скріншотів файлів спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос» (протоколи руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій (оцифровані ПН та властивості документа)) та оригінали відповідних електронних файлів, які підтверджують направлення позивачем ПН/ РК на реєстрацію до настання граничних строків, передбачених абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України.
Так, пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29 грудня 2010 р. №1246 (далі по тексту - Порядок №1246) врегульовано, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/ або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відтак, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Прийняття чи неприйняття податкових накладних, надісланих засобами електронного зв`язку, відбувається на автоматичному режимі з урахуванням особливостей електронного документообігу у межах операційного дня, який відповідно до Порядку №1246 триває у робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин.
Отже, з аналізу наведених положень Порядку №1246 слідує, що податковий орган має обов`язок протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної.
Водночас, законодавцем встановлено чіткі та обмежені строки для реєстрації податкових накладних, задля уникнення порушення платником податків граничних строків для реєстрації податкових накладних у випадку, коли гранична дата припадає на вихідний чи святковий день, положеннями Порядку №1246 та пункту201.10 статті 201 ПК України встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.
Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі №826/19172/16, від 23 липня 2019 року у справі №620/3609/18, від 14 серпня 2018 року у справі №803/1583/17, від 30 січня 2018 року у справі №815/2745/17, №816/390/17 від 2 липня 2019 року у справі №2340/3802/18, від 20 серпня 2019 року у справі №1640/3125/18.
Колегія суддів зауважує, що спірні податкові накладні подані ПАТ «Укрнафта» на реєстрацію в межах операційного дня, що підтверджується відомостями із протоколів із системи «M.E.Doc».
Так, відомості з програмного забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді «M.E.Doc» є належними та допустимим доказами, з яких можливо ідентифікувати номер, зміст операцій, точну дату та час відправлення спірних податкових накладних.
Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постановах від 28.04.2020 у справі №810/198/16, від 20.10.2020 у справі №620/817/19, від 24.11.2021 у справі №200/12604/19-а. 
Як було наголошено позивачем, протягом операційного дня, починаючи з 01.07.2022 (п`ятниця), ПАТ «Укрнафта», з використанням спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос» були подані до відповідних податкових органів в електронному вигляді ПН/РК (рядок 754-798, 949, 950, 951, 953, 957, 959, 961-976, 978-990, 992-998, 1000-1086, 1088-1090, 1092-1094, 1096-1099,1102-1108, 1111-1120, 1122, 1124-1134, 1136-1138, 1181 Розрахунку штрафу), з метою їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Однак, сама реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних відбулася наступного дня, а прострочення подання ПН/РК склало один календарний день. В чотирьох випадках, враховуючи вихідні дні, прострочення подання ПН/РК склало три дні (колонка 6 кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації ПН/РК Розрахунку штрафу).
З наведеного слідує, що позивач вчасно виконав свої зобов`язання, визначені податковим законодавством.
Таким чином, ПАТ «Укрнафта» фактично надіслав на реєстрацію вказані вище спірні ПН/РК до 18:00 години робочого дня (та в межах операційного дня, визначеного як ПК України, так і Порядком №1246).
Щодо нарахування штрафних санкцій, пов`язаних із РК виписаних на неплатника ПДВ (номера рядків 2026, 2037, 2038, 2039, 2042), слід зазначити наступне.
Матеріали справи свідчать, що ЦМУ ДПС по роботі з ВПП частково задоволено скаргу АТ «Укрнафта» від 28.06.2023 №01/01/07-418 та не здійснювало нарахування штрафу по розрахунках коригування до податкових накладних від 21.01.2023 №7721049//7027, від 17.02.2023 №1517011//1005, від 20.02.2023 №1520011//1005, від 21.02.2023 №1521011//1005, від 22.02.2023 №1522011//1005, від 23.02.2023 №1523011//1005, від 24.02.2023 №1524011//1005, від 15.03.2023 №8515203//7006, від 03.04.2023 №7903017//7019, від 11.04.2023 №8511206//7006, від 12.04.2023 №8512199//7006.
Таким чином, при розгляді скарги ПАТ «Укрнафта» від 28.06.2023 №01/01/07-418 ЦМУ у своєму рішенні про результати розгляду скарги від 19.07.2023 №552/Ж12/31-00-04-01-01-33 погодився із ПАТ «Укрнафта», що розрахунки коригування, складені у зв`язку із постачанням неплатнику податку, не є порушенням податкового законодавства.
Позивач наголошує, що відповідачем не було враховано того, що аналогічні правові підстави були здійснення розрахунків коригування до податкових накладних від 29.03.2023 №8829074//7030 (рядок 2026 Розрахунку штрафу), від 19.04.2023 №8819081//7030 (рядок 2039 Розрахунку штрафу), від 16.04.2023 №8516179//7006 (рядок 2037 Розрахунку штрафу), від 16.04.2023 №8516181//7006 (рядок 2038 Розрахунку штрафу), від 10.05.2023 №8510204//7006 (рядок 2042 Розрахунку штрафу).
Згідно з п.8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (далі - Порядок №1307) при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини, зокрема, 02 - Складена на постачання неплатнику податку.
Слід зазначити, що розрахунки коригування від 29.03.2023 №8829074//7030 (рядок 2026 Розрахунку штрафу), від 19.04.2023 №8819081//7030 (рядок 2039 Розрахунку штрафу), від 16.04.2023 №8516179//7006 (рядок 2037 Розрахунку штрафу), від 16.04.2023 №8516181//7006 (рядок 2038 Розрахунку штрафу), від 10.05.2023 №8510204//7006 (рядок 2042 Розрахунку штрафу), містять у верхній лівій частині у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» помітку «X» та тип причини: 02 - Складена на постачання неплатнику податку.
Отже, зазначений у наведених розрахунках коригування покупець не отримував їх, оскільки, не є платником податку на додану вартість.
Відповідно до п.89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Отже, згідно матеріалів справи, ПАТ «Укрнафта» вчасно подала розрахунки коригування, що були виписані на неплатника ПДВ.
Проте, при визначенні штрафних санкцій, податковий орган безпідставно застосовує положення п.89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України «протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем)», та визначає кінцевим терміном в даному випадку 04.05.2023 (18 календарних днів від дати складання РК 21.01.2023), а не 18.02.2023, як це передбачено законодавством.
Таким чином, штрафні нарахування, вказані у рядках 2026, 2037, 2038, 2039, 2042 Розрахунку штрафу) підлягають скасуванню.
З приводу нарахування штрафних санкцій, пов`язаних із простроченням реєстрації РК (рядки 1913-1964, 1966, 1967, 1976-1982, 1986-1996, 2000, 2003, 2028-2034), а також простроченням подання трьох податкових накладних (рядки 1965, 1998, 1999) з сумою ПДВ, що дорівнювала нулю, слід заначити наступне.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 30 січня 2018 року у справі №815/2745/17, від 26 червня 2018 року у справі №808/2127/17; від 03 травня 2018 року у справі №818/1070/17, платник податків може нести відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних лише якщо така несвоєчасна реєстрація зумовлена його винними діями.
Крім того, у постанові від 14 лютого 2019 року по справі №809/1040/17 Верховний Суд заначив наступне: "... відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями с протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Оскільки судами встановлено, що позивач не допустив протиправних дій у даному випадку, тому навіть за умови відсутності у відповідача відомостей про дату виконання позивачем встановленого законом обов`язку з реєстрації податкової накладної, останній не підлягає притягненню до відповідальності. 
За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судом першої та апеляційної інстанцій, що платник податків вчасно, у встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України строки здійснені визначені цією статтею та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних дії з реєстрації податкових накладних, однак невчасна їх реєстрація у Єдиному реєстрі податкових накладних сталась не з вини позивача, а відтак не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних у вигляді штрафу, передбаченого у статті 120-1 Податкового кодексу України.".
Як було вищезазначено, за приписами пункту 201.1 статті 201 ПКУ та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, такий платник податків зобов`язаний зареєструвати РК протягом: 15 календарних днів (до 08.02.2023) з дня отримання такого РК отримувачем (покупцем), 18 календарних днів (з 08.02.2023) з дня отримання такого РК отримувачем (покупцем).
Отже, обов`язковою умовою встановлення факту порушення граничного строку реєстрації розрахунку коригування (за загальним правилом 15 календарних днів, а у редакції Закону України від 12.01.2023 №2876-ІХ - 18 календарних днів) з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем), є саме встановлення дати отримання розрахунків коригування до податкових накладних отримувачем (покупцем) від постачальника (продавця).
Відповідно до п. п. 4.1.4 п. 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, як зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно- правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Згідно з п. 56.21 ст. 56 ПК України, в разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
З огляду на визначений законодавцем термін реєстрації РК саме від дати отримання розрахунку коригування від постачальника (продавця), недопустимим є трактування цієї норми виключно на користь податкового органу, без врахування приведених положень законодавства та фактичних обставин справи.
Отже, при визначенні граничного терміну для реєстрації розрахунків коригування, значення має саме дата отримання розрахунку коригування від постачальника (продавця).
Відповідно до пункту 21 Порядку №1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 ПК України постачальник (подавець) товарів/ послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.
Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в ЄРПН аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених Порядком №1307.
У разі складання податкової накладної без факту здійснення господарської операції та її реєстрації в ЄРПН платник ПДВ з метою виправлення помилки може скласти розрахунок коригування до неї:
у полі «Дата складання» зазначається дата, на яку було виявлено помилку;
у заголовній частині розрахунку коригування вказуються дані із заголовної частини податкової накладної з індивідуальним податковим номером покупця на якого помилково (без факту здійснення господарських операцій) було складено податкову накладну;
у розділі Б - зі знаком «-» (виводяться в « 0») відповідні показники усіх рядків податкової накладної, що коригується (кількість, обсяг постачання та сума ПДВ).
У графі 2.1 «код причини» розрахунку коригування зазначається код « 103» (повернення товару або авансових платежів).
Таким чином, ПАТ «Укрнафта» здійснило реєстрацію нових розрахунків коригування, якими було анульовано попередні ПН/РК, тобто станом на дату проведення перевірки (12.06.2023) і винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (26.07.2023), розрахунок коригування з від`ємними значеннями (відповідно до восьмої колонки Розрахунку штрафу, обсяг постачання - 0), вказані у рядках 1913-1964, 1966, 1967, 1976-1982, 1986-1996, 2000, 2003, 2028-2034, а також трьом податковим накладним, не створювали ніяких правових наслідків за фактом їх складання і реєстрації.
Також, згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2022 р. №178 операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою.
Відповідно до індивідуальної податкової консультації від 28.06.2023 №1540/ІПК/99-00-21-03-02-06, «Норми підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 розділу V ПКУ та Постанови № 178 встановлюють застосування нульової ставки податку на додану вартість на операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту категоріям суб`єктів, що визначені Постановою № 178.
Якщо АТ «Укрнафта» здійснює постачання пального, відповідно до Постанови №178, то до таких операцій з постачання Товариство має застосовувати нульову ставку податку на додану вартість якщо таке постачання відповідає положенням (умовам) визначеним Постановою № 178».
Таким чином, у разі порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/ або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень, при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою.
Отже, об`єктом нарахування штрафу, згідно з п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, є сума ПДВ, вказана у податкових накладних, поданих із порушенням строків, а у разі, якщо ПДВ дорівнює нулю, сума штрафу обчислюється у розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.
З огляду на викладене, позивачем визначено, що сума ПДВ у податкових накладних/розрахунках коригування (рядки 1913-1967, 1976-1982, 1986-1996, 1998-2000, 2003, 2028-2034 Розрахунку штрафу) на момент здійснення реєстрації дорівнює нулю.
Як вбачається з позовної заяви та апеляційної скарги позивача, АТ «Укрнафта» визнало, що з простроченням було подано три податкові накладні №9931090 від 31.01.2023 на загальну суму 1 107 878 874,56 грн (рядок 1965), №9928112 від 28.02.2023 на загальну суму 2 224 463,76 грн (рядок 1998), №9928111 від 28.02.2023 на загальну суму 52 110 622,20 грн (рядок 1999).
Разом з тим, враховуючи п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, сума штрафу обчислюється у розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.
Враховуючи вищезазначене, в порушення вимог п. 120-1.1 ст.120 ПК України, відповідачем у спірному податковому повідомленні-рішенні протиправно нараховано позивачу штраф у розмірі 7 247 805,72 грн., 7 276,28 грн., 2 605 531,11 грн відповідно, адже, за прострочення реєстрації вищевказаних трьох податкових накладних розмір штрафу мав становити 3 060,00 грн.
Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, зокрема, неправильне визначення контролюючим органом граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, неврахування відсутності вини платника податків, а також істотні помилки у розрахунку штрафних санкцій, у тому числі застосування штрафів у розмірах, що не відповідають вимогам пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2023 року №01479040101 є протиправним у повному обсязі, а відтак підлягає скасуванню повністю.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в частині, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи викладені в апеляційній сказі відповідача висновки суду першої інстанції не спростовують, а доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року скасувати та прийняти нове рішення.
Адміністративний позов Акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26 липня 2023 року №01479040101.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, будинок 3, код ЄДРПОУ 44082145) на користь Акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5, код ЄДРПОУ 00135390) витрати пов`язані зі сплатою судового збору в загальному розмірі 67 100 (шістдесят сім тисяч сто) грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р. 

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 20.03.2026 р.