Справа №461/1114/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року суддя Галицького районного суду міста Львова Волоско І.Р. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (адреса м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, 04112 ЄДРПОУ 38750239) до ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення відшкодування за невиконання кредитного договору, -
в с т а н о в и в :

ТзОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача збитки в якості відповідальності за несвоєчасне виконання рішення суду у справі № 2-2104/10 у розмірі – 499657,00 грн.
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 14.10.2010 року по справі № 2-2104/10 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/9723/74/47435 від 13.02.2007 р. у розмірі 5556819,12 грн. Надалі, право вимоги первісним кредитором було відступлено до ТОВ "ФК Довіра та гарантія" на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги №114/70/1 від 19.07.2019 року. В подальшому відбулась зміна назви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Позивач у позові зазначає, що з моменту набрання рішенням законної сили вчинялись дії щодо примусового виконання рішення, але воно так і не було виконане; рішення не виконувалось відповідачем у період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року. Позивач вважає, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, та розраховано позивачем, виходячи із загальної суми заборгованості, 3% річних у розмірі 499657,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача збитки в якості відповідальності за несвоєчасне виконання рішення суду у справі № 2-2104/10 на вказану суму.
Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 14.10.2010 року по справі № 2-2104/10 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/9723/74/47435 від 13.02.2007 р. у розмірі 5556819,12 грн. 
На підставі договору про відступлення права вимоги №114/70/1 від 19.07.2019 року право вимоги первісним кредитором було відступлено до ТОВ "ФК Довіра та гарантія".
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 02.04.2021 року по справі № 2-2104/10 замінено сторону виконавчого провадження із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .
25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). 
Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства - на ТОВ «ВІН ФІНАНС».
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що рішення суду не виконувалось відповідачем у період з 25.02.2019 року до 23.02.2022 року, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. 
Як вбачається зі змісту позовної заяви, виходячи із загальної суми заборгованості, позивачем було розраховано 3% річних у розмірі 499657,00 грн.
Проте позивачем не надано суду належних доказів щодо виконання судового рішення.
Так, позивач надав суду докази, зокрема тільки рішення суду, згідно з яким з відповідача стягнуто суму кредитної заборгованості та ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження.
Проте позивачем не доведено, що відповідач своїх грошових зобов`язань на час розгляду справи в суді не виконав перед позивачем.
Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання обчислюється з моменту набрання рішення законної сили. 
Рішення суду по даній справі набрало законної сили 25.10.2010 року, відповідно строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув 25.10.2011 року. 
Однак через відсутність у матеріалах справи належних відомостей про примусове виконання рішення суду та його наслідки, суд позбавлений можливості встановити розмір заборгованості, період заборгованості, і як наслідок, перевірити розрахунок заборгованості.
Згідно ч. 1 ст. 81, ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність стягнення заявлених в позовній заяві інфляційних втрат та 3% річних, що є його процесуальним обов`язком, позовні вимоги щодо їх стягнення з відповідача задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору не підлягають відшкодуванню.
На підставі викладеного, згідно ст.ст.12, 13, 80, 81, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування за невиконання кредитного договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя        І.Р.Волоско