П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3446/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
06 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Позивач звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
1.2 В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, є батьком неповнолітнього сина, мати якого померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідь на запит позивача повідомлено, що рапорт про звільнення з військової служби, зареєстрований за вхідним номером 195 від 03.01.2025, але не розглянуто у зв`язку із відсутністю командира військової частини, тимчасове виконання обов`язків якого покладено на заступника наказом командира № 26 від 26.01.2025.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 Позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану на посаді водія-сапера 4 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 .
2.2 Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 позивач є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
2.3 Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 25.11.2024 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
2.4 Отже, позивач є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2.5 До дня смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 проживав разом із нею, що підтверджується довідкою Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 214 від 28.11.2024.
2.6 02.01.2025 позивачем по команді подано рапорт на звільнення з військової служби у зв`язку із абз. 6 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», адже він має дитину віком до 18 років, мати якої померла.
2.7 Згідно відповіді на адвокатський запит представника позивача від 08.02.2025 №684 відповідачем повідомлено, що рапорт про звільнення з військової служби позивача, зареєстрований за вхідним номером 195 від 03.01.2025, але вказаний рапорт не розглянуто у зв`язку із відсутністю командира військової частини, тимчасове виконання обов`язків якого покладено на заступника наказом командира № 26 від 26.01.2025.
2.8 Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з позовом до суду. 
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 12.05.2025 позов задоволено.
3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що за наявності поданого позивачем рапорту, із наданням всіх передбачених законом необхідних документів, відповідач зобов`язаний був звільнити позивача по завершенню чотирнадцятиденного строку на розгляд рапорту, однак вказаних дій не вчинив, а тому суд за для повного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача звільнити позивача з військової служби за сімейними обставинами на підставі абз. 6 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який має дитину віком до 18 років, мати якої померла.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву. 
4.1 Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 та ухвалити постанову, якою адміністративний позов залишити без задоволення. 
4.2 Підставою для апеляційного оскарження рішення суду є не з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та прийняття рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.
4.3. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
1.2 Згідно ст. 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
1.3 Відповідно до пп. «г» п. 2. ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті.
1.4 Відповідно до абз. 6 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
1.5 Порядок звільнення військовослужбовців з військової служби врегульований пунктами 233-243 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 (далі Положення № 1153/2008).
1.6 Відповідно до п. 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
1.7 Згідно до пп. 14 п. 5 Переліку документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII) встановлено, що документами, які підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме наявність у військовослужбовця дитини віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини помер є: копія свідоцтва про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства (материнства) особи; один із документів: копія свідоцтва про смерть одного з батьків, або копія рішення суду про визнання одного із батьків безвісно відсутнім, або оголошення померлим, або копія рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або копія вироку суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (копія рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України).
1.8 Матеріалами справи встановлено, що позивачем 02.01.2025 подано рапорт на звільнення з військової служби із зазначенням підстави для звільнення, відсутності бажання проходити службу у резерві та до якого територіального центру комплектування та соціальної підтримки надіслати особову справу. До рапорту долучено всі необхідні документи, які підтверджують підставу для звільнення позивача з військової служби.
1.9 Згідно із пп. 2 п. 9 розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України затвердженого наказом Міністерства оборони України 06 серпня 2024 року № 531, розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
1.10 Відповідно до п. 225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців, у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини), із військової служби під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставі п.2 ч. 4 ст 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснюється за всіма підставами включно - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
1.11 Отже, саме на посадових осіб Відповідача покладено обов`язок щодо розгляду рапорту протягом 14 днів із дня його подання та звільнення позивача з військової служби.
1.12 Колегія суддів звертає увагу, що відповідь відповідача щодо нерозгляду поданого 02.01.2025 позивачем рапорту, та як наслідок незвільнення його з військової служби, у зв`язку із відсутністю з 26.01.2025 командира військової частини є об`єктивно необґрунтованою, оскільки встановлений чотирнадцятиденний строк на розгляд рапорту закінчився 17.01.2025.
1.13 З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення відповідачем за результатами розгляду поданого позивачем рапорту та не звільненні позивача з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" через сімейні обставини наявність дитини віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини помер.
1.14 Апеляційний суд посилання відповідача на те, що ним за результатами розгляду рапорту позивача командиром військової частини НОМЕР_1 було відмовлено у звільненні з військової служби позивачу та на рапорті була накладена відповідна резолюція, як це передбачено Наказом Міністерства оборони України № 531 від 06.08.2024 «Про затвердження Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України», вважає безпідставними, оскільки позивач виконав усі передбачені від нього дії та додав усі необхідні документи, на підставі яких має право на звільнення з військової служби.
1.15 Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог позивача про звільнення його з військової служби за сімейними обставинами на підставі абз. 6 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який має дитину віком до 18 років, мати якої померла.
1.16 Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, та усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
2.2 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що відповідають обставинам справи.
2.3 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.