ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/497/26
Провадження № 33/820/309/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Плечука О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката Плечука О.П. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2026 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця;
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з нього судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
За постановою суду, 28 грудня 2025 року о 19 год 04 хв у м. Хмельницькому на вул. Довженка, 3, ОСОБА_3 повторно протягом року керував транспортним засобом «Toyota Hilux», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, не отримуючи посвідчення водія відповідної категорії, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова серії ЕНА № 6153793 від 14.11.2025 року), керував транспортним засобом «Toyota Hilux», д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», п.2.1 (а) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 адвокат Плечук О.П. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2026 року, вказану постанову скасувати, а справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. 
Стверджував, що строк на апеляційне оскарження вказаної постанови пропустив, оскільки ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи
Звертав увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який долучений до матеріалів справи в графі «дата, час, місце розгляду адміністративної справи» зазначено 13.08.2026 о 10:00, проте справу розглянуто 13.01.2026, відтак ОСОБА_2 не отримав рішення на свою адресу, про таке дізнався 18 березня 2026 року, коли звернувся до адвоката за правовою допомогою
Зазначав, що справа розглянута у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та без належного повідомлення про місце та час розгляду справи, що є порушенням ст.268 КУпАП.
Посилався й на те, що оскаржувана постанова містить суперечне положення, яке ускладнює її виконання, оскільки незрозуміло, на який строк ОСОБА_2 позбавлено права керувати транспортними засобами.
Уважав, що постанова місцевого суду є незаконна, необґрунтована, прийнята з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Плечука О.П. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Оскаржувана постанова не була своєчасно отримана ОСОБА_2 , участі у розгляді справи в суді першої інстанції він не брав. Відтак, строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, зазначених у апеляційній скарзі, тому підлягає поновленню апеляційним судом.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. 
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Указані вимоги при розгляді цієї справи суддею першої інстанції виконані повною мірою. 
Частиною 2 ст.126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
За змістом ч.5 ст.126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обставини вчиненого ОСОБА_2 порушення п.2.1«а» ПДР та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджені: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №553200 від 28 грудня 2025 року, в якому зафіксовано вчинене ОСОБА_2 порушення п.2.1 «а» ПДР;
- відеозаписами зі стаціонарної камери відеоспостереження, встановленої у службовому автомобілі поліцейських та з нагрудних (портативних) відеореєстраторів поліцейських, якими зафіксовано рух транспортного засобу марки «Toyota Hilux», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Хмельницькому на вул. Довженка, 3, під керуванням ОСОБА_2 та його зупинку;
- постановою серії ЕНА №6153793 від 14.11.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;
- постановою серії ЕНА №6426949 від 28.12.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, – проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, вчиненого 28.12.2025 о 19 год 04 хв на вул. Довженка, 3, у м. Хмельницькому.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 не оспорює фактичні обставини справи та сам факт керування ним транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року. 
Доводи апеляційної скарги про порушення місцевим судом прав ОСОБА_2 , передбачених ст.268 КУпАП, а саме те, що справу розглянуто без його участі, бо він не був належним чином повідомлений, є безпідставними, оскільки апеляційним судом повністю відновлені його права, передбачені ст.268 КУпАП, шляхом поновлення його захиснику адвокату Плечуку О.П. строку на апеляційне оскарження постанови суду, можливості ОСОБА_2 та його захисника брати участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції і останні частково скористалися таким правом.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які би вказували на незаконність прийнятої у справі постанови.
Як установлено під час апеляційного розгляду, місцевий суд дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. 
Стягнення ОСОБА_2 накладено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було обґрунтовано застосовано до правопорушника разом із штрафом адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Регулярні порушення, особливо керування транспортом особою, що не має посвідчення водія, створюють серйозну загрозу для громадськості та виправдовують застосування такої санкції, як позбавлення права керування транспортними засобами. У таких ситуаціях суду слід виходити із принципу захисту безпеки громадян та попередження правопорушень, оскільки наявність права керування як офіційного документа не є єдиною умовою для застосування санкції позбавлення права керування транспортними засобами, більш важливою є необхідність забезпечення безпеки на дорогах.
Стосовно зазначення в резолютивній частині постанови суду першої інстанції адміністративного стягнення, серед іншого, позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (сім) років, то на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції зробив описку та вказав адміністративне стягнення, окрім штрафу, позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (сім) років, при цьому цифрами правильно зазначив строк, на який особа позбавляється права керування ТЗ. Відтак, апеляційний суд уважає дану описку механічною, яка не спростовує вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та не є підставою для скасування постанови з огляду на таке.
Описка – це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово- вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).
Також під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.
У зв`язку із зазначеним необхідно виключити з резолютивної частини постанови суду першої інстанції з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (сім) років, оскільки таке є опискою та зазначити правильно з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення – вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Водночас, з огляду на технічну описку у резолютивній частині постанови суду 1-ої інстанції в написанні строку на який позбавляється особа права керування транспортними засобами, а саме: «5 (сім)» замість правильного «5 (п`ять)» апеляційний суд, беручи до уваги, що вказане не погіршить становище ОСОБА_2 , уважає, що наявні підстави для зміни постанови в наведеній частині.
Відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 адвоката Плечука О.П. підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова зміні з підстав, викладених апеляційним судом вище.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 – адвоката Плечука О.П. задовольнити частково.
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 за ч.5 ст.126 КУпАП – змінити в частині застосування адміністративного стягнення. 
Накласти на  ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
У решті постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак