ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 року       місто Чернігів

Справа №751/8532/25
Провадження №2/751/112/26

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В. 
секретаря судового засідання Стрижак В. П. 

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

Встановив :

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 64 550,00 грн матеріальної шкоди та 20 000,00 грн моральної шкоди (а.с.1-10).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.04.2025 відповідач визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.4 ст.190 КК України, йому призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Отже вказаним вироком встановлено та підтверджено, що відповідачем були вчинені протиправні діяння у вигляді заволодіння телефоном, внаслідок чого йому було нанесено матеріальну шкоду, і між протиправними діями відповідача і нанесеною шкодою існує безпосередній причинний зв`язок. Своїми неправомірними діями відповідач завдав йому 67 550 грн матеріальної шкоди, з яких лише 3 000 грн відшкодував у добровільному порядку. Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду, адже внаслідок неправомірних дій відповідача він отримав душевні страждання та переживання і, як наслідок, необхідності щоденного «спілкування» із службами банківських установ щодо погашення кредиту, ущемлення своєї сім`ї у щоденних витратах із-за необхідності обслуговування кредитних зобов`язань, вчинених відповідачем без його відома. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 16.10.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Протокольними ухвалами суду від 27.11.2025 та 23.12.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце судового засідання та відсутністю відповіді на запит.
Ухвалою суду від 20.01.2026 розгляд справ відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце судового засідання, витребуванням додаткових доказів.
У судове засідання позивач не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від позивача у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. 
З урахуванням вищевикладеного судом 10.02.2026 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.04.2025 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.4 ст.190 КК України, та призначено остаточне покарання, з врахуванням ч.1 ,4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі (а.с.11-18).
Наразі ОСОБА_2 звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом. Він проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 . Вказаний факт підтверджується відомостями ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.12.2025 (а.с.67).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням відповідачем кримінального правопорушення стосовно позивача та заподіянням йому, у зв`язку з цим, шкоди.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України.
Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України).
Нормами частин 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Предметом позову заподіяння моральної та матеріальної шкоди, завданої ним вчиненням злочину.
Згідно з ч. 1, ч. 7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач по відношенню до позивача вчинив кримінальне правопорушення, у чому його вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.04.2025 визнано винним. Цей вирок набрав законної сили.
У межах розгляду кримінального провадження позивач не звертався із відповідним цивільним позовом.
Вказаним вироком встановлено, що 02.10.2024 близько 22 год 31 хв, ОСОБА_2 , діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті ОСОБА_1 в мобільному додатку «Ощадбанк», який діє на підставі банківської ліцензії №148 від 06.10.2011, авторські права на який належать АТ «Ощадбанк», що завантажений та встановлений на мобільний телефон марки «Realme C67» модель «RMX3890», з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , який являється фінансовим до карткового рахунку № НОМЕР_5 , що відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк», без відома та дозволу ОСОБА_1 здійснив операцію по перерахуванню грошових коштів в сумі 6 000 грн з карткового рахунку № НОМЕР_6 на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_7 .
У період часу з 22 год 41 хв до 22 год 44 хв 02.10.2024 ОСОБА_2 , діючи з єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті ОСОБА_1 в мобільному додатку «Приват24», який діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ КБ «Приватбанк», що завантажений та встановлений на мобільний телефон марки «Realme C67» модель «RMX3890», з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , який являється фінансовим до карткового рахунку № НОМЕР_8 , що відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», діючи умисно, без відома та дозволу ОСОБА_1 здійснив 3 операції по перерахуванню грошових коштів на загальну суму 12 550 грн. з карткового рахунку № НОМЕР_8 на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_7 , після чого, здійснив зарахування суми вкладу з рахунку № НОМЕР_9 «Скарбничка» на рахунок № НОМЕР_7 в сумі 2 000 грн, дані рахунки відкриті в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 
02.10.2024 у період часу з 22 год 51 хв по 22 год 57 хв, неповнолітній ОСОБА_2 , без відома та дозволу ОСОБА_1 самостійно вивів у готівку грошові кошти на суму 20 550 грн, що належать ОСОБА_1 через банкомат CLCN5696, який обслуговується АТ КБ «Приватбанк» та знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Тероборони (раніше Гагаріна), буд. 11, та залишив їх собі для використання на власний розсуд, тим самим таємно викрав грошові кошти, що належать потерпілому ОСОБА_1 у сумі 20 550 грн, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, неповнолітній ОСОБА_2 , близько 00 год 37 хв 03.10.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи вільний доступ до мобільного телефону ОСОБА_1 марки «Realme C67» модель «RMX3890», з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , який являється фінансовим до карткових рахунків, що відкриті на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк», зайшовши до браузеру та відкривши офіційний сайт кредитної установи ТОВ «Авентус Україна», не узгоджуючи свої дії з ОСОБА_1 , використовуючи сім-картку мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 здійснив реєстрацію в особистому кабінеті Товариства через Інформаційно-телекомунікаційну систему ТОВ «Авентус Україна» з проходженням ідентифікації за допомогою системи BankID НБУ, шляхом обману, видаючи себе за ОСОБА_1 , з використанням його персональних даних уклав від імені ОСОБА_1 кредитний договір №8348058 з ТОВ «Авентус Україна» на суму 7000 грн, після чого отримав вказані грошові кошти, які були зараховані на зазначену ним банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_5 , держателем якої є ОСОБА_1 та в подальшому грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, таким чином ОСОБА_2 заволодів вищевказаними грошовими коштами ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», чим спричинив даному суб`єкту господарювання матеріальну шкоду на суму 7000 грн.
Також неповнолітній ОСОБА_2 близько 01 год 09 хв 03.10.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме, маючи вільний доступ до мобільного телефону ОСОБА_1 марки «Realme C67» модель «RMX3890», з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , який являється фінансовим до карткових рахунків, що відкриті на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» без відома та дозволу останнього, через офіційний інтернет - сайт Товариства «credit7», здійснив реєстрацію в особистому кабінеті Товариства через Інформаційно-телекомунікаційну систему з проходженням ідентифікації за допомогою Системи BankID НБУ та в подальшому, шляхом обману, видаючи себе за ОСОБА_1 з використанням його персональних даних уклав від імені останнього кредитний договір №5013476 про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на суму 10 000 грн 00 коп., які були зараховані на зазначену ним банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , держателем якої є ОСОБА_1 та в подальшому грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, таким чином ОСОБА_2 заволодів вищевказаними грошовими коштами ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», чим спричинив даному суб`єкту господарювання матеріальну шкоду на суму 10 000 грн.
Крім того, о 02 год 45 хв 03.10.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме, маючи вільний доступ до мобільного телефону ОСОБА_1 марки «Realme C67» модель «RMX3890», з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , та являється фінансовим номером до карткових рахунків, що відкриті на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», без відома та дозволу останнього, через офіційний інтернет - сайт Товариства, здійснив реєстрацію в особистому кабінеті через Інформаційно-телекомунікаційну систему з проходженням ідентифікації за допомогою Системи BankID НБУ та в подальшому, шляхом обману, видаючи себе за ОСОБА_1 з використанням його персональних даних уклав від імені останнього кредитний договір № 03.10.2024-100000142 з ТОВ «Споживчий центр» на суму 4 000 грн 00 коп, яка була зарахована на банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , держателем якої є ОСОБА_1 та в подальшому грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, таким чином ОСОБА_2 заволодів вищевказаними грошовими коштами ТОВ «Споживчий центр», чим спричинив даному суб`єкту господарювання матеріальну шкоду на суму 4 000 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, неповнолітній ОСОБА_2 близько 03 год 34 хв 03.10.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме, маючи вільний доступ до мобільного телефону ОСОБА_1 марки «Realme C67» модель «RMX3890», з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , та являється фінансовим номером до карткових рахунків, що відкриті на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», без відома та дозволу останнього, здійснив вхід до особистого кабінету ОСОБА_1 в мобільному додатку «Приват24», який діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 р., авторські права на який належать АТ КБ «Приватбанк» та в подальшому, діючи з єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами АТ КБ «Приват Банк», видаючи себе за ОСОБА_1 з використанням його персональних даних оформив від імені останнього в АТ КБ «Приватбанк» кредит готівкою на суму 15 000 грн з рахунком НОМЕР_10 та кредит готівкою на суму 15 000 грн з рахунком НОМЕР_11 та вказані кошти вивів на картковий рахунок за № НОМЕР_12 , держателем якого є ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» після чого, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, таким чином ОСОБА_2 заволодів вищевказаними грошовими коштами АТ КБ «Приват Банк», чим спричинив останнім майнову шкоду на загальну суму 30 000 грн.
Надавши оцінку аргументам позивача, суд зазначає, що за загальним правилом підставами цивільно-правової відповідальності виступає передбачений законом склад правопорушення - сукупність наступних елементів: наявність шкоди, протиправності, вини та причинного зв`язку між винними протиправними діями і наслідками негативного характеру.
Встановлені судом обставини справи та докази на їх підтвердження переконливо свідчать про те, що майнова шкода позивачу була заподіяна внаслідок протиправних, винних дій відповідача, тобто протиправне діяння відповідача перебуває у причинному зв`язку з наслідками негативного характеру для позивача.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не може погодитися з розміром заподіяної матеріальної шкоди позивачу в сумі 64 550,00 грн, виходячи з наступного.
Вироком суду від 17.04.2025 встановлено факт, що злочинними діями ОСОБА_2 заволодів грошовими коштами в розмірі 7 000,00 грн, 10 000,00 грн, 4 000,00 грн та 30 000,00 грн, які належать ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «Споживчий центр» та відповідно АТ КБ «Приватбанк».
Позивачем не надано доказів, що він звертався до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «Споживчий центр» та АТ КБ «Приватбанк» з вироком, який набрав законної сили, про припинення нарахування відсотків, списання заборгованості, закриття кредиту.
Не надано доказів на підтвердження погашення ним указаним товариствам грошових коштів, якими заволодів відповідач.
Отже, з наданих суду доказів встановленим є факт, що злочинними діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 спричинено 20 550,00 грн (6 000,00+12 550,00+2 000,00) матеріальної шкоди.
Відповідачем у добровільному порядку відшкодовано 3 000,00 грн.
За вказаних обставин загальний розмір матеріальної шкоди, яку відповідач завдав позивачеві, становить 17 550,00 грн.
З огляду на зазначене позов у частині матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Тягар доказування в сфері компенсації моральної шкоди покладається у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, на позивача, який повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок та на відповідача, який доводить відсутність протиправності та вини.
Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не вбачається, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування.
Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.
При визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. В деяких випадках в законодавстві визначено мінімальний розмір моральної шкоди. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).
Обґрунтовуючи вимоги в частині заподіяння моральної шкоди, позивач посилається на те, що у зв`язку зі скоєнням відносно нього кримінального правопорушення, він переживав душевні хвилювання, зумовлені необхідністю вживати додаткових заходів для організації свого життя, для постійного спілкування з працівниками банку, які вимагали від нього погашення кредитних зобов`язань.
Отже, відповідач вчинив стосовно позивача протиправні, винні дії, внаслідок яких позивач втратив належне йому майно. Зважаючи на викладене та беручи до уваги негативні наслідки, які настали для позивача, суд доходить до переконання, що позивач у зв`язку з втратою належного йому майна зазнав душевних страждань, тобто йому була завдана відповідачем також і моральна шкода. 
Оскільки вироком суду доведено завдання ОСОБА_1 матеріальної шкоди шляхом заволодіння його грошовими коштами, суд погоджується з доводами позивача про завдання йому моральної шкоди. ОСОБА_1 оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн. Водночас, зважаючи на обставини справи, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.
З огляду на зазначене, позов підлягає частковому задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Пунктом 6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 807,58 грн (3028х22550/84550). 

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264-265, 268, 280-288 ЦПК України, ст. ст. 22-23, 1166, 1167 ЦК України, суд  
Вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 550 (сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп у відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 807 (вісімсот сім) грн 58 коп на користь ГУК у м. Києві/м. Київ/2203106, код отримувача - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106). 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи .
Повний текст рішення суду складено 16.02.2026. 

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_13 ) 

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_14 )  

Суддя Н. В. Маслюк