ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12760/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Білак С.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/12760/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №14251/03-16 від 20.03.2025 про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно довідки про заробітну плату №451 від 08.12.2023 року, виданої філією «Павлоградська автобаза» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі заяви про перерахунок пенсії №9349 від 29.12.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно довідки про заробітну плату №451 від 08.12.2023 року, виданої філією «Павлоградська автобаза» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» з 29.12.2023 року, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено, суд:
- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №14251/03-16 від 20.03.2025 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно довідки про заробітну плату №451 від 08.12.2023 року, виданої філією «Павлоградська автобаза» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі заяви про перерахунок пенсії №9349 від 29.12.2023 року;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно довідки про заробітну плату №451 від 08.12.2023 року, виданої філією «Павлоградська автобаза» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» з 29.12.2023 року, з урахуванням виплачених сум.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що до заяви про перерахунок пенсії надано довідку №451 від 08.12.2023, видану філією «Павлоградська автобаза» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, за період роботи в зоні відчуження 13, 14, 15, 19, 23, 24, 25 червня 1986 року, в якій відсутня інформація про назву населеного пункту, де проводилася робота по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Аналізуючи електронну пенсійну справу, з?ясовано, що довідка №451 від 08.12.2023, видана на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 19.02.2021 року по справі №160/406/21, також в довідці зазначено, що робота проводилася в зоні небезпеки. В свою чергу, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв?язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Пенсію розраховано на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до чинного законодавства.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
Позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) серії НОМЕР_2 , дата видачі 29.08.2023.
Позивач з 21.11.2013 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. З 25.07.2023 року він отримує пенсію по інвалідності, обчислену в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
29.12.2023 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок заробітної плати за роботу в населених пунктах зони відчуження відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, який прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.01.2024 року № 946/03-16, з підстав відсутності у довідці № 451 від 08.12.2023 року про заробітну плату інформації про назву населеного пункту, де проводилась робота по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Не погодившись із даним рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі №160/18002/24 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 в адміністративній справі №160/18002/24 скасовано та ухвалено нове рішення. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №946/03-16 від 05.01.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №9349 від 29.12.2023 про перерахунок пенсії по інвалідності на підставі довідки про заробітну плату №451 від 08.12.2023, виданої філією «Павлоградська автобаза» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №160/18002/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 №9349 від 29.12.2023 про перерахунок пенсії по інвалідності на підставі довідки про заробітну плату №451 від 08.12.2023, виданої філією «Павлоградська автобаза» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 20.03.2025 №14251/03-16.
Рішення мотивоване тим, що до заяви №9349 від 29.12.2023 про перерахунок пенсії позивачем надано оновлену довідку №451 від 08.12.2023, видану за результатами акта перевірки (акт №0400-011005-1/20319 від 07.12.2023). В довідці №451 та акті відсутня інформація про назву населеного пункту, де проводилася робота по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Довідка №451 від 08.12.2023 видана на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №160/406/21, містить відомості про те, що робота проводилася в 3 зоні небезпеки. В електронній пенсійній справі наявна довідка, видана центральним архівом Міністерства оборони України №51/17353 від 05.04.1996 про період роботи «по ликвидации аварии на ЧАЭС, для работы в зоне повышенной радиации» (мовою оригіналу) 13, 14, 15, 19, 23, 24, 25 червня 1986 року, де відсутня інформація, що ОСОБА_1 працював у 3 зоні небезпеки. Інших документів про роботу в зоні відчуження не надано.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що форма довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р. затверджена наказом Міністерства соціальної політики України №644 від 12.10.2012. Разом з тим, документи, які видавались до затвердження цієї форми, на переконання суду, не втрачають свого юридичного значення та мають бути враховані при розгляді відповідних заяв пенсіонерів. Сукупність даних, зазначених у довідці № 451 від 08.12.2023 та у довідці № 51/1753 від 05.04.1996, дозволяє вирішити питання про перерахунок пенсії по інвалідності позивача на підставі поданої ним 29.12.2023 заяви та на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №160/18002/24. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон від 28.02.1991 № 796-XII).
Згідно ст. 9 Закону від 28.02.91 № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідно до ст. 10 Закону від 28.02.1991 № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Статтею 14 Закону від 28.02.1991 № 796-XII, визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. Пунктом 2 ч. 1 ст. 14Закону від 28.02.91 № 796-XII передбачено, що до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження, з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів.
Згідно з частиною 1 статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.
Статтею 54 Закону №796-XII регулюється порядок виплати державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1.
Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії через те, що довідка №451 від 08.12.2023, видана на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №160/406/21, містить відомості про те, що робота проводилася в 3 зоні небезпеки. В електронній пенсійній справі наявна довідка, видана центральним архівом Міністерства оборони України №51/17353 від 05.04.1996 про період роботи «по ликвидации аварии на ЧАЭС, для работы в зоне повышенной радиации» (мовою оригіналу) 13, 14, 15, 19, 23, 24, 25 червня 1986 року, де відсутня інформація, що ОСОБА_1 працював у 3 зоні небезпеки.
Оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах у порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 (207с-86-п) (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи. Про зазначений порядок оплати праці роз`яснено листом Держкомпраці УРСР та Укрпрофради від 08.01.1987 № 05/2-25-2; 03-51-8.
У зоні особливого контролю оплата праці зазначених осіб провадилась у однократному розмірі тарифної ставки (постанова ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156 та абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7.
Віднесення населених пунктів і виробничих об`єктів до зон небезпеки та зони особливого контролю провадилось на підставі рішень Урядової комісії від 07.08.1986 № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.1996 № 115), від 19.08.1986 № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.1986 № 124), від 18.09.1986 № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.1986 № 140), від 05.01.1987 № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.1987 № 1).
Відповідно до роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 05.10.1973 № 13/30, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 05.10.1973 № 266/30, робітникам, яким годинні тарифні ставки за основним місцем роботи були встановлені при 7(8)-годинному робочому дні, перерахунок тарифних ставок на 6-годинний робочий день провадився таким чином: відповідна годинна тарифна ставка при 7(8)-годинному робочому дні множилася на середню тривалість робочого часу в годинах за місяць (173,1 год.), а одержаний результат ділився на середню тривалість робочого часу за місяць при 6-годинному робочому дні (152,5 год.).
Відповідно до рішення Урядової комісії від 02.02.1987 № 351 після 01.03.1987 термін "зона небезпеки" не застосовувався, оплата праці призваних на військові збори військовозобов`язаних запасу провадилась понад збережений середній заробіток:
- на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС - в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 1 до 4;
- в населених пунктах Копачі, Прип`ять, Лельов (ПУСО, станція перевантаження) - у 2-кратному розмірі;
- на станції Янів - у 3-кратному розмірі;
- в решті населених пунктів, в тому числі і в м. Чорнобиль, - в 1-кратному розмірі;
- в інших випадках в межах 30-кілометрової зони оплата праці провадилась в одинарному розмірі при рівні випромінювання до 5-ти мр/год., у подвійному розмірі - при рівні випромінювання понад 5 мр/годину.
Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Обставини відповідності нормам законодавства виданої довідки вже підлягали розгляду судами у справі №160/18002/24.
Третім апеляційним адміністративним судом в постанові від 12.03.2025 у справі №160/18002/24 було зазначено, що інформація про те, що позивач брав участь в складі Військової частини № НОМЕР_3 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сел. Оране, 13, 14, 15,19, 23, 24, 25 червня 1986 р. зазначена в довідці Міністерства оборони України № 51/1753 від 05.04.1996. Ця довідка наявна в матеріалах пенсійної справи позивача, про що також вказано і у спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.03.2025 №14251/03-16.
Форма довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р. затверджена наказом Міністерства соціальної політики України №644 від 12.10.2012. Разом з тим, документи, які видавались до затвердження цієї форми, на переконання суду, не втрачають свого юридичного значення та мають бути враховані при розгляді відповідних заяв пенсіонерів.
Сукупність даних, зазначених у довідці № 451 від 08.12.2023 та у довідці №51/1753 від 05.04.1996, дозволяє вирішити питання про перерахунок пенсії по інвалідності позивача на підставі поданої ним 29.12.2023 заяви та на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №160/18002/24.
Проте відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку та не здійснив перерахунок пенсії позивача, а відмовив у перерахунку пенсії з тих самих підстав, які були предметом дослідження у постанові Третього апеляційного адміністративного суду в постанові від 12.03.2025 у справі №160/18002/24.
Колегія суддів вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що враховуючи систематичне прийняття відповідачем рішень про відмову у перерахунку пенсії позивача, у тому числі й на виконання рішень суду, ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно довідки про заробітну плату №451 від 08.12.2023 року, виданої філією «Павлоградська автобаза» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» з 29.12.2023 року, з урахуванням виплачених сум.
Відтак, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/12760/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/12760/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя С.В. Білак